ПОСТАНОВА 
Іменем України

12 липня 2021 року                                                                м. Кропивницький

справа № 403/343/20
провадження № 22-ц/4809/977/21 
       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Карпенко О.Л., Письменний О.А.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Акцент-Банк»;
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року (суддя Атаманова С.Ю.).
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до  Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00001493644 від 21.03.2018 року в загальному розмірі 18854,87 грн. 
В позові  зазначений  розрахунок боргу станом на 05.09.2020 в сумі: 18854,87 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 12890,10 грн та за відсотками в сумі 5964,77 грн.
В обґрунтування вимог вказано, що 21.03.2018 року відповідач з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердивши свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір.
До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.
Відповідно до умов цього договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у передбаченому договором розмірі. Натомість відповідач, будучи зобов`язаним здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC00001493644 від 21.03.2018 року в розмірі 3970 грн 03 коп (три тисячі дев`ятсот сімдесят гривень три копійки), в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Частково задовольняючи позов,  суд погодився з доводами позовної заяви в частині наявності підстав для стягнення з  позичальника заборгованості фактично отриманих коштів та не повернутої суми кредитних коштів в розмірі 3970,03 грн. 
Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за період із 21.03.2018 по 05.09.2020 року, суд виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зокрема, у заяві позичальника від 21.03.2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів були чинними та взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично отримані за кредитним договором та використані відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, в рахунок кредиту грошові кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» повністю повернуті не були, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про наявність в АТ «Акцент-Банк» права вимагати захисту своїх майнових прав у передбачений законом спосіб - шляхом зобовязання боржника виконати обовязок з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 3970,03 грн., тобто в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів за період з 21.03.2018 року по 01.12.2020 року (63468,07 грн.) з вирахуванням комісії за обслуговування (1278,31 грн.) і процентів за використання кредитного ліміту (15106,44 грн.), та загальною сумою коштів, внесених ним на погашення кредитної заборгованості за вказаний період часу (43113,29 грн.), що відповідає наступному розрахунку: 47083,32 грн. (63468,07 грн. - загальний розмір витрат кредитних коштів по картці) - 1278,31 грн. (комісія за обслуговування) - 15106,44 грн. (проценти за використання кредитного ліміту)) - 43113,29 грн. (сума погашення заборгованості)) = 3970,03 грн..
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
АТ «Акцент-Банк» подав апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, щодо умов кредитування.
Своїм підписом позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Відсутність підпису позичальника на відповідних Тарифах, Умовах та Правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. 
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «Акцент-Банк»,  встановлено строк для подачі відзиву.  
05 травня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 12 липня 2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.
Судом встановлено такі обставини:
21.03.2018 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами (а.с.6 зворот).
Зокрема, судом встановлено, що в анкеті-заяві від 21.03.2018 року відсутні будь-які відомості про: розмір наданого відповідачу кредиту згідно укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, вид отриманої ним кредитної картки та умови кредитування (зокрема, процентна ставка; дата, на яку мають бути погашені нараховані відсотки за користування кредитом; розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобов`язань тощо).
Укладений між сторонами договір від 21.03.2018 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним).
До позовної заяви банком додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.7-11) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.11 зворот - 12), які відповідачем ОСОБА_1 не підписані.
Згідно укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу ОСОБА_1 була надана кредитна картка за № НОМЕР_1 зі строком дії до жовтня місяця 2021 року (а.с.50).
Факт встановлення на картковий рахунок відповідача 21.03.2018 року кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн, а також використання відповідачем наданих кредитних коштів за карткою, в тому числі шляхом зняття готівки, придбання продуктів, поповнення мобільного телефону, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 згідно укладеного між сторонами договору (а.с.35-37, 51-53).
Відповідно до заяви позичальника, Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де зазначено, що ОСОБА_1 на підставі підписаного між ним та АТ «Акцент-Банк» кредитного договору №SAMABWFC00001493644, приєднався до умов та правил надання банківських послуг з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договоромта з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 05.09.2020 року має заборгованість 18854,87 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 12890,10 грн. та за відсотками в сумі 5964,77 грн.(а.с.5-6).
До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який не містить підпису відповідача про ознайомлення з ним (а.с. 5-6).
За доводами Банку, відповідач отримав та користувався кредитними коштами, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розрахунок у позові визначає складові: 18854,87 грн станом на 05.09.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 12890,10 грн. та за відсотками в сумі 5964,77 грн.
Згідно із виписки по особовому рахунку відповідача, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, за період з 21.03.2018 року по 01.12.2020 року загальний розмір витрат по основній картці № НОМЕР_2 складає 63468.07 грн. На погашення заборгованості за наданим кредитом відповідачем були сплачені грошові кошти в загальному розмірі 43113,29 грн. (а.с.51-53).
Крім того, згідно виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 , судом встановлено, що до суми здійснених останнім витрат кредитних коштів за період з 21.03.2018 року по 01.12.2020 року банком була включена комісія в розмірі 1278,31 грн та проценти за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 15106,44 грн.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № SAMABWFC00001493644 від 21.03.2018 року, загальна сума заборгованості відповідача станом на 05.09.2020 року складає 18854,87 грн, з яких:
- заборгованість за наданим кредитом - 12890,10 грн, 5964, 77 – заборгованість по відсоткам.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови кредитного договору, тому з нього необхідно стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 3970,03 грн, в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів за період з 21.03.2018 року по 01.12.2020 року (63468,07 грн) з вирахуванням комісії за обслуговування (1278,31 грн.) і процентів за використання кредитного ліміту (15106,44 грн.), та загальною сумою коштів, внесених ним на погашення кредитної заборгованості за вказаний період часу (43113,29 грн), що відповідає наступному розрахунку: 47083,32 грн (63468,07 грн - загальний розмір витрат кредитних коштів по картці) - 1278,31 грн (комісія за обслуговування) - 15106,44 грн (проценти за використання кредитного ліміту) - 43113,29 грн. (сума погашення заборгованості) = 3970,03 грн.
ОСОБА_1 судове рішення не оскаржував, пояснення до заявлених вимог, в порядку передбаченому процесуальним законодавством, не подавалося.
Позивач оскаржив судове рішення в повному обсязі. 
З доводами викладеними в обґрунтування оскарження, колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті–заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку від 21.03.2018 року процентна ставка не зазначена (а. с. 6 зворот).
Проте, у розрахунку заборгованості за договором №SAMABWFC00001493644 від 21.03.2021 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 станом на 05.09.2020 року, наданого банком, встановлено кредитний ліміт зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі – 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 5-6). Зазначений розрахунок не містить підпису відповідача.
Банк, пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом за період із 21.03.2018 року по 05.09.2020 року.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.03.2018 року, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а також роздруківка тарифів банку, які розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані до позовної заяви розмірах і порядку нарахування. 
Крім того, роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 
Колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (21.03.2018 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (вересень 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову із підтвердженням того, що саме вони діяли на час укладення кредитного договору між сторонами.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно  статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позикодавцем Правила надання банківських послуг Акцент-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачем, лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Колегія суддів дійшла висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (розміщений на сайті: https://a-bank.соm.ua/terms в розділі «Умови та правила) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна»,які маються у матеріалах цивільної справи, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 21.03.2018 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви.
Зокрема, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, передбачених Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами (їх розміру та строків погашення), з урахуванням того, що анкета-заява, підписана відповідачем, не містить вказаних умов, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками (нарахованими на поточну та прострочену заборгованість за кредитом) в сумі 5964,77 грн. та відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в АТ «Акцент-Банк» права вимагати захисту своїх майнових прав у передбачений законом спосіб - шляхом зобовязання боржника виконати обовязок з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в розмірі 3970,03 грн, тобто в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів за період з 21.03.2018 року по 01.12.2020 року (63468,07 грн) з вирахуванням комісії за обслуговування (1278,31 грн) і процентів за використання кредитного ліміту (15106,44 грн), та загальною сумою коштів, внесених ним на погашення кредитної заборгованості за вказаний період часу (43113,29 грн), що відповідає наступному розрахунку: 47083,32 грн (63468,07 грн - загальний розмір витрат кредитних коштів по картці) - 1278,31 грн (комісія за обслуговування) - 15106,44 грн (проценти за використання кредитного ліміту) - 43113,29 грн (сума погашення заборгованості) = 3970,03 грн.
Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.
Доведення умов кредитування і наявності заборгованості у відповідача є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Враховуючи наведене, з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів погоджується колегія суддів, інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства.
Отже, судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом. 

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, апеляційна скарга АТ «Акцент-Банк» на заочне рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – залишити без задоволення, а заочне рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя         Л. М. Дьомич
Судді О.Л. Карпенко
О.А. Письменний