УХВАЛА
05 липня 2021 року
м. Київ
справа №640/6686/19
адміністративне провадження №К/9901/21585/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінформ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 640/6686/19 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінформ», про визнання протиправним та скасування дозволу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, у якому позивачі просили визнати протиправним та скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво житлового будинку з офісними приміщеннями та вбудованою автостоянкою на АДРЕСА_1 від 31.08.2018» №ІУ113182432229.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.10.2019 позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 рішення Окружного адміністративного суду від 15.10.2019 залишено без змін.
14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінформ» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 640/6686/19.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена 24.12.2019, повний її текст складено 24.12.2019, надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 24.12.2019 та оприлюднено в ньому 26.12.2019. 
Проте касаційну скаргу подано до суду лише 14.06.2021, тобто з пропуском строку встановленого для цього.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінформ» разом з касаційною скаргою подало клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що дану скаргу подано в межах тридцятиденного строку з моменту ознайомлення скаржника з постановою Верховного Суду від 20.05.2021, ухвалену у справі №420/3168/20, у якій висловлено правову позицію, яка, на переконання скаржника, підтверджує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права у подібних правовідносинах, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики. Отже, Товариство вважає, що наведені причини пропуску строку на подання касаційної скарги є поважними й такими, що не виходять за межі граничних строків, передбачених частиною першою статті 329 КАС України, тому вони можуть бути поновлені в порядку частини третьої статті 329 КАС України.
При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з такого.
Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Зі змісту частин другої та третьої статті 329 КАС України вбачається, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.
Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Проте, наведені вище такі підстави пропуску строку на подання касаційної скарги не можуть бути визнані Судом поважними, оскільки постанова Верховного Суду у справі №420/3168/20, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінформ» посилається як на підставу для поновлення строку подання касаційної скарги, ухвалена 20 травня 2021 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року. Крім того, постанова Верховного Суду, на яку посилається скаржник, була ухвалена після винесення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.
Наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на подання касаційної скарги в строк, який передбачено вимогами КАС України, а також належним підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. 
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Суд звертає увагу скаржника, що ухвалення Верховним Судом рішення в іншій подібній за змістом правовідносин адміністративній справі і формування відповідного правового висновку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Як зазначалось, оскаржувана постанова апеляційного суду від 24.12.2019 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.12.2019. 
Статтями 4, 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб.
За вказаних обставин, скаржник мав можливість ознайомитись із судовим рішенням з моменту його внесення до Реєстру. Крім того, неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, яка не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статті 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Колегія суддів наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України треба зазначати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що суди порушили норми процесуального права і неналежно дослідили зібрані у справі докази, неповно встановили обставини справи або встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які суд не дослідив, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Із аналізу наведених положень процесуального закону в їхньому логічному взаємозв`язку можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, які ухвалені у справах, що не є справами незначної складності відповідно до закону, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Отже, касаційна скарга має містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом у процесі його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.
Беручи до уваги зміни до КАС України, що внесені Законом України від 15.01.2020 № 460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює взяття її до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі, щодо якої розглядається питання про відкриття касаційного провадження, заявник  покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
Однак, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на дану підставу, оскільки така постанова Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 420/3168/20 була ухвалена через 1,5 роки після прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у справі №640/6686/19.
Верховний Суд не має самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судових рішень, а таку підставу має вказувати особа, яка подає касаційну скаргу, з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
Верховний Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.169 цього Кодексу
З огляду на наведене, подану касаційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику строку для усунення її недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 329, 330, 332, 333 та пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінформ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 640/6686/19 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про визнання протиправним та скасування дозволу - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме необхідно вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження та навести належне обґрунтування підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) з відповідними належними обґрунтуваннями.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ст. 330 КАС України, в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Роз`яснити, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець ,
А.І. Рибачук
Судді Верховного Суду