ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1403/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №693/795/19 Категорія: 302090000   	Шимчик Р. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 вересня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви вказувала, що на підставі державного акту серії ЯА №467761, виданого 28.04.2005р. Жашківською районного державною адміністрацією Черкаської області, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0205, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.
28 лютого 2007 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 5 років та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди.
24 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0207, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області строком на 20 років та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.2010 р. спадкоємцем земельної ділянки площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0207, є ОСОБА_1 
04 вересня 2008 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» було укладено додаткову угоду до договору оренди вищевказаної земельної ділянки, згідно якої строк оренди було змінено на 20 років та повинен закінчитися 30.03.2027р.
У квітні 2019 року позивач дізналася про те, що 28.02.2019 р. строк дії договору оренди земельної ділянки від 28 лютого 2007 року було змінено і строк його дії закінчується 16 грудня 2032 року, а також змінено орендаря на ТОВ «Кищенці», зважаючи на те, що позивач ніяких додаткових угод до вказаного договору оренди земельної ділянки з приводу зміни строку його дії та нового договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Кищенці» не підписувала і доручень на укладання цих договорів не давала.
Аналогічні зміни, а саме в частині зміни орендаря, відбулися й по земельній ділянці площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0207.
Таким чином, вищевказані договори земельних ділянок із зміненими строками їх дії та стороною договору, укладені від імені позивача, підписані не нею, а іншою особою, тобто укладені без її волевиявлення.
За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).
Згідно укладених договорів вищевказаних земельних ділянок, предметами даних договорів є земельні ділянки з кадастровими номерами: 7120981000:01:000:0205 та 7120981000:01:000:0207, а відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у вказаних вище договорах оренди земельних ділянок зазначені інші кадастрові номери: 7120981000:02:001:0181 (у минулому 7120981000:01:000:0205) та 7120981000:02:001:0550 (у минулому 7120981000:01:000:0207).
Таким чином, у договорах оренди земельних ділянок, які є предметом спору у даній цивільній справі, відсутні істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а тому вони повинні бути визнані недійсними в порядку ч.1 ст.215 ЦК України.
З огляду вказаних вище підстав позивач звернулася до суду з даною позовною заявою та просила визнати:
- недійсним договір оренди землі від 28.02.2007р. (кадастровий номер 7120981000:02:001:0181 (у минулому 7120981000:01:000:0205) площею 3,1405га, розташованої на території Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кищенці», та скасувати державну реєстрацію, внесену до державного реєстру, внесену до державного реєстру 28.02.2019 р. за №30536964, що здійснена реєстратором виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області;
- недійсним договір оренди землі від 28.02.2007р. (кадастровий номер 7120981000:02:001:0550 (у минулому 7120981000:01:000:0207) площею 3,1405 га, розташованої на території Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.2010 р, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Кищенці», та скасувати державну реєстрацію, внесену до державного реєстру, внесену до державного реєстру 01.10.2018 р. за №28255259, що здійснена реєстратором виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області;
- стягнути ТОВ «Кищенці» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1536, 80 грн, наданням правової допомоги в розмірі 20000 грн та витрати на оплату почеркознавчої експертизи.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що жодний законодавчий акт не зобов`язував орендаря отримувати згоду на здійснення реорганізації від орендодавця. А реорганізація орендаря не є та не була підставою зміни умов договору оренди.
Тому, з огляду на вищезазначені нормативні акти, і не відбулося реєстрації змін до договору оренди, оскільки не відбулося власне цих змін.
Разом з тим судом зазначено, що ОСОБА_1 отримувала від ТОВ «Кищенці» орендну плату згідно договору оренди без жодних претензій і на даний час відповідач користується спірними земельними ділянками належним чином та на законних підставах, виконував і виконує умови договору оренди, не порушуючи жодних прав орендодавця.
Що стосується зміни кадастрових номерів земельних ділянок, судом першої інстанції вказано, що згідно розпорядження голови Жашківської районної державної адміністрації від 19.12.2007 р. №459 «Про створення єдиної системи нумерації земельних ділянок для ведення єдиного державного земельного кадастру в Жашківському районі» було змінено зонування адміністративно територіальних одиниць в Жашківському районі. Тому при реєстрації договорів оренди та додаткових угод між власником земельних ділянок ОСОБА_1 та орендарем були змінені кадастрові номери земельних ділянок з 7120981000:01:000:0205 на 7120981000:02:001:0181 та з 7120981000:01:000:0207 на 7120981000:02:001:0550, що пояснює неспівпадання кадастрових номерів земельних ділянок, які зазначені в державних актах (т.2, а.с.5).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Бондарчук З.В., вважаючи рішення суду ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги той факт, що позивач обґрунтовує свій позов тим, що різняться кадастрові номери земельних ділянок, які зазначені в договорах оренди земельних ділянок та ті, які відображені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а це відповідно до ст.ст. 17, 19 ЗУ «Про оренду землі» є підставою для визнання даних договорів недійсними відповідно до закону.
Вважає хибним висновок суду, що зміни кадастрових номерів земельних ділянок відбулися згідно розпорядження голови Жашківської районної державної адміністрації від 19.12.2007 року №459 «Про створення єдиної системи нумерації земельних ділянок для ведення єдиного державного земельного кадастру в Жашківському районі».
Зазначає, що у довідці Відділу у Жашківському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №9 від 28.02.2019 року зазначається, що зміна кадастрового номеру відбулося в зв`язку із зміною зонування адміністративно-територіальних одиниць в Жашківському районі та на підставі розпорядження №459 від 19.12.2007 року. Однак ці підстави є незаконними. Зміна зонування адміністративно-територіальних одиниць в Жашківському районі не є підставою для зміни кадастрового номеру.
Вказує, що зміни відбулися саме на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), і підтвердження цього є Витяг з державного земельного кадастру, де в розділі «Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки» це відображено.
При цьому, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» земельна ділянка, яка перебуває у власності та відповідно до якої розробляється технічна документація, здійснюється за заявою власника або користувача земельної ділянки, але з обов`язковим погодженням власника земельної ділянки. Жодних заяв позивач про розробку технічної документації не подавав.
Крім того, земельні ділянки з кадастровими номерами зазначеними у договорах оренди відсутні на Публічній кадастровій карті України.
Вважає, що земельні ділянки вказані у договорах та земельні ділянки з кадастровими номерами 7120981000:02:001:0181 та 7120981000:02:001:0550 - це чотири різні земельні ділянки.
Також звернуто увагу на строк дії договору щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7120981000:02:001:0181 зазначений у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, не відповідає встановленому договорі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Кищенці» вказувало на те, що технічної документації про зміну кадастрових номерів земельних ділянок, що є предметом договорів оренди відповідач не замовляв. Також позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів тому, що внаслідок зміни кадастрових номерів земельних ділянок, дані ділянки змінили своє місце розташування чи утворилися нові ділянки.
Також орендарем в односторонньому порядку не змінювався термін дії договору, як це твердить позивач. В матеріалах справи наявні дві інформаційні довідки з ДРРП на нерухоме майно від 23.10.2019 року, які відповідач надав як додатки до свого відзиву від 24.10.2019 року. В зазначених інформаційних довідках зазначено термін дії договорів оренди саме 20 років з моменту укладення відповідних договорів.
До того ж, відповідач звертає увагу, що якщо позивач не погоджуючись зі зміною кадастрових номерів її земельних ділянок та відповідною реєстрацією права власності за нею на ці ділянки в ДРРП на нерухоме майно, однак в позовних вимогах не піднімає питання про скасування запису про реєстрацію права власності на земельні ділянки з новими кадастровими номерами.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0205, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №467761, виданого 28.04.2005р. Жашківською районного державною адміністрацією Черкаської області (т. 2, а.с. 90).
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №158275737 від 04.03.2019 р. вказана земельна ділянка зареєстрована на ім?я ОСОБА_1 за кадастровим номером 7120981000:02:001:0181 (т. 2, а.с. 99).
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.2010 р. ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0207, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташованої в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, яку успадкувала після смерті ОСОБА_2 (т.2, а.с.115).
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №140389527 від 05.10.2018 р. вказана земельна ділянка зареєстрована на ім?я ОСОБА_1 за кадастровим номером 7120981000:02:001:0550 (т.2, а.с.119).
28 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» в особі Іжко Івана Павловича було укладено договір оренди землі площею 3,1405 га, зареєстрований 30 березня 2007 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №040778200752, строком на 5 років (т. 2, а.с. 93-94).
04 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» було укладено додаткову угоду до договору оренди вищевказаної земельної ділянки від 28.02.2007р., згідно якої строк оренди було змінено на 20 років та повинен закінчитися 30.03.2027р. (т. 2, а.с. 95).
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №158275992 від 04.03.2019р. право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7120981000:02:001:0181 зареєстроване між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «Кищенці» зі строком дії до 16.12.2032р. (т. 2, а.с. 98).
24 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» в особі ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі площею 3,1405 га, зареєстрований 30 березня 2007 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №040778200037, строком на 5 років (т. 2, а.с. 112).
Вказана земельна ділянка площею 3,1405 га, кадастровий номер 7120981000:01:000:0207, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, належала ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №4677636, виданого 28.04.2005р. Жашківською райдержадміністрацією Черкаської області (т. 2, а.с. 110).
04 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Безпечна» було укладено додаткову угоду до договору оренди вищевказаної земельної ділянки від 24.02.2006 р., згідно якої строк оренди було змінено на 20 років та повинен закінчитися 30.03.2027р. (т. 2, а.с. 111).
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №140392706 від 05.10.2018р. право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7120981000:02:001:0550 зареєстроване між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «Кищенці» зі строком дії 20 років з правом пролонгації.
Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна» № 4 від 30.03.2010 року, на загальних зборах учасників прийнято рішення про здійснення реорганізації товариства, шляхом виділення із ТОВ «Безпечна» нового суб`єкту господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечна Плюс» (т. 1 а.с. 54).
Відповідно до ч. 4 ст. 59 ГК України (у редакції чинній на день виділення) у разі поділу суб`єкта господарювання усі його майнові права і обов`язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб`єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб`єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов`язки реорганізованого суб`єкта.
14.06.2010 року ТОВ «Безпечна» було складено розподільчий баланс, який було погоджено рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс», яке викладене в протоколі № 5 від 15.06.2010 року (т. 1 а.с. 55).
У додатку № 1 до розподільчого балансу ТОВ «Безпечна» від 14.06.2010 року наведено розшифровку прав та обов`язків щодо користування земельними ділянками ТОВ «Безпечна», які передаються його правонаступнику - ТОВ «Безпечна Плюс» (т. 1 а.с. 56-58).
Відповідно до графи 20 та 140 додатку № 1 до розподільчого балансу, що право користування спірними земельними ділянками переходить до ТОВ «Безпечна Плюс».
Як вбачається з протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс» від 26 серпня 2010 року прийнято рішення припинити діяльність товариства шляхом його приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці» (т. 1 а.с. 60).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 ГКУ (у редакції чинній на день приєднання), припинення діяльності суб`єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) уповноважених ним органів, за рішенням осіб - засновників суб`єкта господарювання чи правонаступників, а у випадках передбачених законами, - за рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 59 ГКУ (у редакції чинній на день приєднання), у разі приєднання одного або кількох суб`єктів господарювання до іншого суб`єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов`язки, приєднаних суб`єктів господарювання.
Відповідно до протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс» від 01.12.2010 року прийнято рішення про затвердження передавального акту майна та майнових прав та обов`язків від ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці» (т. 1 а.с. 61).
Відповідно до додатку до передавального акту від 01 грудня 2010 року, право користування земельними ділянками, згідно договорів оренди землі переходить до ТОВ «Кищенці» (т. 1 а.с. 63-65).
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Кищенці», що зафіксовано в протоколі № 24 від 01.02.2011 року, погоджено приєднання ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці» та передавальний акт від 01.12.2010 року (т. 1 а.с. 66-67).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦК України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
Разом з тим, п. 41 договору оренди землі від 28.02.2007 року та додаткової угоди до нього від 04.09.2008 року та договору оренди землі від 24.02.2007 року та додаткової угоди до даного договору від 04.09.2008 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Отже, ТОВ «Кищенці» правомірно набуло право оренди зазначених земельних ділянок, що не оспорюється і позивачем у апеляційній скарзі.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в реакції чинній на час укладення договору) істотними умовами договору оренди землі, зокрема є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно – офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право постійного користування та право оренди земельної ділянки.
Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що кадастровий номер земельної ділянки – індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Кадастровий номер земельної ділянки є унікальним, він ідентифікує конкретну земельну ділянку. Нумерація земельних ділянок здійснюється в межах єдиної системи на всій території України.

Щодо доводів апеляційної скарги, які стосуються зміни кадастрових номерів земельних ділянок, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що згідно розпорядження голови Жашківської районної державної адміністрації від 19.12.2007 року №459 «Про створення єдиної системи нумерації земельних ділянок для ведення єдиного державного земельного кадастру в Жашківському районі» було змінено зонування адміністративно-територіальних одиниць в Жашківському районі. Тому при реєстрації договорів оренди та додаткової угоди між власником земельних ділянок ОСОБА_1 та орендарем були змінені кадастрової номери земельних ділянок  з 7120981000:01:000:0205 на 7120981000:02:001:0181, а ділянки 71298100:01:000:0207 на 712098100:02:001:0550, що пояснює неспівпадання кадастрового номеру земельної ділянки, які зазначені в державних актах.
Відповідно до п.4 Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі, якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Тому, заяви на реєстрацію спірних земельних ділянок та поземельні книги відсутні, і розроблення технічної документації не мало потреби.
Частиною 6, 7 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що скасування кадастрового номеру можливе лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. При цьому, скасований кадастровий номер не присвоюється іншим ділянкам.
Вказане пояснює відсутність земельних ділянок 7120981000:01:000:0205 та 71298100:01:000:0207 на Публічній кадастровій карті України, оскільки зазначені кадастрові номери скасовані.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що зазначені ділянки є різними ґрунтуються на його припущеннях та спростовуються доказами наявними у справі.
Позивач вказує, що зміни кадастрових номерів відбулися на підставі незаконного розпорядження, оскільки зміна зонування адміністративно-територіальних одиниць в Жашківському районі не є підставою для зміни кадастрового номеру, однак зазначені твердження жодним чином не впливають на дійсність договорів оренди.
До того позивачем не оскаржувались дії відділу у Жашківському районі ГУ Держгеокадастру в Черкаській області щодо присвоєння нових кадастрових номерів земельним ділянкам та реєстрації за нею права власності на них.
Твердження позивача про наявність суперечностей у даті набуття права власності на земельні ділянки, що знову ж таки підтверджує, що це є різними ділянками, колегія суддів відхиляє як помилкові з огляду на таке.
В апеляційній скарзі позивач стверджує, що у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120981000:02:001:0181 зазначено, що право власності виникло 28.02.2019 року, хоча даний кадастровий номер був зареєстрований в Державному земельному кадастрі 31.05.2011 року, також у Витязі зазначено, що підставою для виникнення права власності на землю є Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №467761 від 28.04.2005 року, в той же час у даному акті міститься зовсім інша ділянка з іншим кадастровим номером.
Перевіривши такі доводи колегія суддів враховує, що відповідно до даних зазначених у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку (т. 2 а.с. 99), дата державної реєстрації земельної ділянки 31.05.2011 року. Колегія суддів звертає увагу, що мається на увазі державна реєстрація земельної ділянки з новим кадастровим номером 7120981000:02:001:0181. Водночас підставою виникнення права власності ОСОБА_1 є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №467761 від 28.04.2005 року і цей факт залишається незмінними при зміні кадастрового номеру земельної ділянки. Дата 28.02.2019 року стосується дати державної реєстрації права власності, та не є датою виникнення права власності на спірну земельну ділянку, якою є саме 28.04.2005 року.
Щодо аргументів апеляційної скарги в частині того, що договором оренди від 28.02.2007 року передбачено, що земельна ділянка передається за актом передачі в 3 денний строк з моменту реєстрації договору. Однак, згідно акту передача взагалі не відбулася, відсутня дата підписання даного акту.
Такі доводи спростовуються наявним актом приймання-передачі, який підписаний сторонами договору оренди від 28.02.2007 року (т. 2 а.с.94 зворот). Відсутність дати підписання акту жодним чином не спростовує факт передачі спірної земельної ділянки та не спростовує факту його підписання сторонами у строк передбачений договором.
Щодо строку дії договору оренди землі від 28.02.2007 року (кадастровий номер земельної ділянки 7120981000:02:001:0181), то як видно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 04.03.2019 року, то в ньому зазначено про те, що строк дії оренди земельної ділянки до 16.12.2032 року (т. 2 а.с. 98). Водночас у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 22.10.2019 року вказано, що строк дії договору оренди 20 років з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду) (т. 2 а.с. 100).
Таким чином у наданих Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права міститься різна інформація щодо строку дії договору оренди, при цьому у Витязі, який сформований пізніше зазначено, що строк договору оренди становить 20 років.
Відповідно до частини 2 ст. 12 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Колегія суддів вважає, що вказані суперечності не свідчать про те, що договір оренди не містить строку дії. До того ж позивач може їх усунути у порядку передбаченому частиною 2 статті 26 вищевказаного Закону. 
Інші доводи були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, однак на правильність висновків суду першої інстанції щодо вирішення справи по суті не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича – залишити без задоволення. 
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.

Судді: