ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 вересня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/5293/21 
Номер провадження 22-ц/816/1428/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
учасники справи: 
позивач – Сумська міська рада;
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЗАРІТ СУМИ», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСКОРА – С»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКОРА – С» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року в складі судді Шелєхової Г.В.. ухваленої в м. Суми, 

                                                        в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. В зазначеній заяві просив суд забезпечити позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСКОРА – С» вчиняти дії по відчуженню об`єкта нерухомого майна: групи нежитлових приміщень, міні кафе (літ. «А-1» - будівля, літ. «Б»- навіс»), загальною площею 179,7 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 211373185910, розташоване на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року заяву задоволено.
Заборонено ТОВ «ІКСОРА-С» вчиняти дії по відчуженню об`єкта нерухомого майна: групи нежитлових приміщень, міні-кафе (літ. «А-1» - будівля, літ «Б»- навіс), загальною площею 179,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2113731859101, розташоване на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001 до вирішення спору по суті.
Ухвалюючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСКОРА – С» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не звернув уваги на те, що заборона ТОВ «ІСКОРА-С» вчиняти дії по відчуженню об`єкта нерухомого майна не відповідає змісту порушеного права та не є співмірною із заявленими позивачем вимогами та обмежує товариство у вільному розпорядженні своїм майном. Крім того, позивач не надав жодного доказу, що підтверджує необхідність застосування заходу забезпечення позову та наявності у товариства наміру відчужити майно.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що первісно право власності на спірне майно було зареєстровано за ОСОБА_1 , а в подальшому на ТОВ «Лазуріт Суми», ОСОБА_2 і ТОВ «ІСКОРА – С». Зазначає, що вжиті судом заходи щодо забезпечення позову не обмежує право ТОВ «ІКСОРА –С» на володіння та користування своїм майном. Більш того, невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду щодо скасування державної реєстрації права власності за відповідачами та необхідності вжиття Сумською міською радою додаткових заходів по оскарженню правочину щодо відчуження нерухомого майна на користь третьої особи та скасуванню державної реєстрації права власності за новим набувачем такого майна з огляду на те, що відповідач має об`єктивну можливість розпорядитися спірним майном на власний розсуд. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.  
Представник відповідача ТОВ «ІСКОРА – С» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.
Представник міської ради просив ухвалу суду залишити без змін через те, що ними заявлено вимогу про звільнення земельної ділянки, на якій розташована споруда, право власності на яку  ради оскаржує. 
Інші відповідачі до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.03.2016 року між Сумською міською радою та ТОВ «Адамант – Суми» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0280 га з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001. В подальшому сторону орендаря ТОВ «Адамант – Суми» змінено на його правонаступника ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» (а.с.22-27). На вказані земельній ділянці розміщено літній майданчик з кіоском. (а.с.29, 34 (зворотня сторінка).
17.11.2020 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки. (а.с.34).
З державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» зареєстрував за собою на праві власності об`єкт нерухомості: групу нежитлових приміщень, міні кафе, що розташоване на земельної ділянці з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001. 
Відповідно до договору купівлі – продажу міні кафе від 23.06.2020 ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» продав, а ОСОБА_1 придбала міні – кафе (літній майданчик з кіоском), що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , ? з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001 (а.с.49).
Відповідно до договору купівлі – продажу нерухомого майна від 29.09.2020 року ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» продав, а ОСОБА_2 придбав групу нежитлових приміщень, міні кафе під літ. «А-1» будівля, літ «Б» - навіс, загальною площею 179,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.67 (зворотна сторінка) - 69).
Згідно договору купівлі – продажу нерухомого майна від 30.09.2020 року ОСОБА_2 продав, а ТОВ «ІСКОРА – С» придбав групу нежитлових приміщень, міні кафе під літ. «А-1» будівля, літ «Б» - навіс, загальною площею 179,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ? (а.с.71 (зворотна сторінка) - 73).
В липні 2021 року позивачем подано до ОСОБА_3 , ТОВ «ЛАЗАРІТ СУМИ», ОСОБА_2 , ТОВ «ІКСОРА-С» позов про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії. В зазначеному позові позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Низівської селищної ради Сумського району Сумської області Недведської О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 3 липня 2020 року на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області Білолюбської І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 липня 2020 року на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна; скасувати рішення приватного нотаріуса СМНО Канівець Л.О. щодо права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30.09.2020 року щодо вказаного об`єкту нерухомості; скасувати рішення приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. щодо права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» звільнити земельну ділянку комунальної власності за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 1-14).
Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовано тим, що за ТОВ «ІКСОРА-С» на цей час зареєстровано право власності на тимчасову споруду як на об`єкт нерухомості, що розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 5910136300:04:001:0001 і стосовно розміщення, набуття права власності та державної реєстрації якого існує цей судовий спір, тому товариство наразі має об`єктивну можливість розпорядитися зазначеним об`єктом на власний розсуд ще до вирішення цього спору судом у будь-який час, зокрема відчужити його, що призведе до необхідності вжиття Сумської міською радою додаткових за (а.с.85-88).
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, так як безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Колегія суддів зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Колегія суддів відхиляє доводи, що містяться в апеляційній скарзі стосовно того, що обраний судом захід забезпечення позову, а саме: заборонена вчиняти дії по відчуженню об`єкта нерухомого майна до вирішення спору по суті є не співмірний, оскільки встановлення такої заборони не обмежує відповідача у здійсненні права власності та користування належним йому нерухомим майном та не призводить у втручання в його підприємницьку діяльність.
Крім того, доводи відповідача стосовно того, що позивачем не доведено можливість відчуження спірного майна спростовуються матеріалами справи з яких вбачається, що за короткий проміжок часу тривалістю в 1 – 2 дні, спірне нерухоме майно відчужувалося відповідачами декілька разів.
Колегія також зауважує, що на даний час заявлені вимоги до  ТОВ «ЛАЗУРІТ СУМИ» про звільнення  земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщені  група нежитлових приміщень, міні кафе (літ. «А-1» - будівля, літ. «Б»- навіс»), загальною площею 179,7 м2, що належить відповідачу в особі ТОВ «ІСКОРА – С», до якої також заявлені вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.09.2020р., на підставі якого у останньої юридичної особи виникло право власності на ці споруди, та  про скасування  державної реєстрації такого  права власності.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову на користь позивача.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

                                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСКОРА – С» залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.

Головуючий -                                                                                          С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                       В.І. Криворотенко

                                                                                                                  Т.А. Левченко