Ухвала
 
02 серпня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 131/683/20
провадження № 61-12303ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 липня 2021 року звернулися засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Разом із касаційною скаргою заявники подають клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови, яке обґрунтовують тим, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції вони отримали 19 червня 2021 року, що підтверджується відміткою про отримання у матеріалах справи.
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження у Суді відсутні матеріали справи. 
 
Ураховуючи наведене, заявникам необхідно надати докази, що підтверджують отримання копії оскаржуваної постанови саме 19 червня 2021 року.
 
Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявниками не дотримано вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, оскільки всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Диспозиція статті 389 ЦПК України вимагає чіткого зазначення підстав касаційного оскарження, натомість зазначені в касаційній скарзі доводи зводяться до формальної незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції та до переоцінки вказаних обставин.
У поданій касаційній скарзі заявники, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, як на підставу касаційного оскарження судового рішення, не наводять передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судового рішення.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Таким чином, заявникам необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).
 
Крім того, всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявниками не додано докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивачі у червні 2020 року звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що є вимогою немайнового характеру.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає     2 102,00 грн.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент звернення з позовом) ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
З урахуванням викладеного вище судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 1 681,60 грн (2 102,00 грн х 0,4) х 200 %.
 
Зі змісту статей 2, 3 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що обов`язок сплати судового збору покладається на кожного з заявників, які звертаються до суду.
 
Оскільки касаційну скаргу подано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судовий збір підлягає сплаті кожним заявником. 
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2021 року залишити без руху до 02 вересня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             І. Ю. Гулейков