Номер провадження: 33/813/1174/21
Номер справи місцевого суду: 522/14139/21 
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В., захисника Єфімової Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених
обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в сумі 454 грн.
Відповідно до оскарженої постанови суду, 10 липня 2021 року о 20 годині 10 хвилин, громадянин ОСОБА_1 , знаходячись в місті Одесі, вул. Дерибасівська, 8/10 керував автомобілем «Mercedes E 240», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу Drager 6810 ARBL 0556, прилад показав 1,68 проміле, в медичний заклад проїхати відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що відеозапис, доданий до матеріалів справи не містить дату та час зйомки, не вказано місце проведення, невідомо хто проводить зйомку та за яких обставин, яким пристроєм проводиться відео зйомка. Крім того, відео не містить відомостей про попередження особи про зйомку, не роз`яснено про його права та обов`язки.
Крім того, останнє калібрування «Alcotest 6810» було здійснено 10.09.2020 року, яке, відповідно до інструкції має проводитися кожні 6 місяців, у зв`язку з чим показники газоаналізатора не можуть вважатися допустимим доказом. 
Апелянт вважає, що працівники поліції умисно не залучили двох свідків, адже подія мала місце о 20:10 по вулиці Дерибасівський, яка є дуже людною.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення незрозуміло, які ознаки сп`яніння вказували на такий стан ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Єфімову Л.Я., яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п.п. а) п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП і на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040673, відповідно до якого 10 липня 2021 року, о 20 годині 10 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 8/10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes E240», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager 6810 ARBL 0556», прилад показав результат 1.68 проміле, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1).
Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол серії ДПР18 № 040673, відповідно до якого 10 липня 2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
Крім того, апеляційним судом досліджено інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та встановлено наступне.
Так, матеріали справи містять роздруківку з спеціального технічного засобу «Drager», яка підтверджує та містить відомості щодо протоколу про адміністративне правопорушення, місце, час проведення огляду, відомості про особу ОСОБА_1 , результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, дата останнього калібрування, відомості про посадову особу Національної поліції, яка проводила такий огляд, підписи (а.с. 2).
Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проводився у зв`язку з виявленням у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), вказано назву спеціального технічного засобу та результат проведення огляду, посадову особу органу Національної поліції, яка провела такий огляд, місце проведення огляду, а також вказано, що вказаний огляд фіксувався за допомогою нагрудного реєстратору 1022(2) (а.с. 3).
Крім того, під час апеляційного розгляду був досліджений наявний в матеріалах справи диск «MyMedia DVDR» з надписом «Фучижи ДПР18 040673» (а.с. 4), який містить тринадцять відеофайлів формату MP4 та з якого встановлено таке.
На відеозаписі 01022@2021071023171710.mp4 від 11 липня 2021 року працівники патрульної поліції зупиняють водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Mercedes E240» реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому, водій ОСОБА_1 повідомляє, що вживав алкогольні напої, але попри зауваження працівників патрульної поліції почав керувати вказаним транспортним засобом.
На відеозаписі 01022@2021071023521710 від 11 липня 2021 року працівник патрульної поліції, який має право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводить такий огляд за участю водія ОСОБА_1 . Водія ознайомлюють з результатами огляду, який склав 1,68 проміле, та роздруківка з спеціального технічного засобу, а також працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 відмовився.
Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися від 10 липня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Разом з тим, апеляційний суд визнає неспроможними твердження захисника про те, що зазначені відеозаписи не містять дати та часу фіксації події, одночасно, відомості про технічний засіб (нагрудну камеру) наведено в зазначеному акті огляду.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання захисника на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року № 111 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», оскільки такий нормативно правовий акт втратив свою чинність на підставі наказу МВС № 1329 від 21 грудня 2016 року.
Крім того, не знайшли свого підтвердження посилання захисника про неналежне калібрування спеціального технічного засобу «Drager», оскільки згідно із наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить один рік, а не півроку, як на те вказує захисник.
Водночас, роздруківка засобу «Drager» містить відомості про останнє його калібрування, яке відбулось 09 жовтня 2020 року, тобто цей технічний засіб підлягав застосуванню на момент зупинки та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 10 липня 2021 року.
Апеляційний суд звертає увагу на положення ст.266 КУпАП, якими регламентовано, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, відповідно до зміни до Закону № 1231-IX від 16 лютого 2021 року.
Таким чином, доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог закону та Інструкції не знайшли свого підтвердження, оскільки чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає обов`язкову участь двох свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосування спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду        О.О. Толкаченко