УХВАЛА

08 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/16114/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І. В. (головуючий),  Бенедисюка І. М. та Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України (далі - Міністерство),
на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" (далі - Товариство)
до Міністерства 
про стягнення 9    402    286,23 грн, 

ВСТАНОВИВ:
19.05.2021 (згідно зі штампом Верховного Суду) Міністерство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 зі справи №   910/16114/20. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2021 касаційну скаргу Міністерства залишено без руху у зв`язку з тим, що у скарзі не зазначено чітких підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс ); надано скаржнику строк для усунення недоліків до 25.06.2021.
24.06.2021 (згідно зі штампом Верховного Суду) Міністерство подало до Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків, в якій скаржник, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на те, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень порушено норми процесуального права, зокрема, статті 86, 99, 101, 269 ГПК України, а також  неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, статті 509, 526, 530, 610-612 Цивільного кодексу України, статті 13, 173, 193 Господарського кодексу України, статті 4, 12, 45, 48, 97 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та статті 11, 16, 59 Статуту  внутрішньої служби Збройних сил України за відсутності висновків  Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.
Водночас у касаційній скарзі скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції лише 30.04.2021, що підтверджується доданими до скарги копією конверта, в якому оскаржувана постанова апеляційної інстанції була надіслана скаржнику, та роздруківкою ідентифікатора поштового відправлення.
Відповідно до положень статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
З огляду на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, та враховуючи, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 названого Кодексу, Суд дійшов висновку, що подані матеріали достатні для касаційного розгляду, а строк на касаційне оскарження у цьому випадку підлягає поновленню.

Разом з тим до касаційної скарги додано заяву, в якій Міністерство просить зупинити дію оскаржуваних рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, посилаючись, на те, що у випадку виконання оскаржуваних судових рішень поворот виконання у разі повного чи часткового їх скасування буде значно ускладненим та практично неможливим з огляду на таке.   Згідно з постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ ДВС) від 04.09.2020 відкрито виконавче провадження №62947386 щодо стягнення з Товариства на користь Міністерства штрафних санкцій у розмірі 229168,88 грн відповідно до рішення господарського суду міста Києві від 22.01.2020 у справі №910/15184/19. Матеріали вказаного виконавчого провадження (зокрема, листи Відділу ДВС від 06.01.2021 №1552, від 24.02.2021 №35442 та від 28.04.2021 №70669; відповідь на запит від 04.09.2020 №85784408 до Державної фіскальної служби України; лист акціонерного товариства "Державний ощадний банк" від 14.09.2020 №46-13/7697/9859-6т) свідчать про те, що  Товариство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, у зв`язку з чим на його рахунках відсутні грошові кошти, на які можна здійснити накладення арешту. Отже, враховуючи відсутність коштів на рахунках Товариства та наявність у нього значної заборгованості перед іншими суб`єктами господарювання, здійснити поворот  виконання оскаржуваних в касаційному порядку рішення від 24.12.2020 та постанови від 22.04.201 у цій справі буде практично неможливо, що, у свою чергу, призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі Міністерства. 
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії  має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.  
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. 
Однак посилання скаржника на відкриття у справі №910/15184/19 виконавчого провадження, матеріали якого свідчать про відсутність коштів на рахунках Товариства, що унеможливлює здійснити їх стягнення на користь Міністерства за рішенням суду у вказаній справі, не можуть свідчити про необхідність зупинення виконання (дії) оскаржуваних судових рішень у справі №910/16114/20, оскільки скаржником не додано жодних доказів (зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження), які підтверджували б необхідність зупинення виконання (дії) оскаржуваних судових рішень у цій справі, а сама лише обставина подання учасником справи касаційної скарги на судове рішення не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).
Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних рішення господарського суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.
Керуючись статтями 119, 234, 294, 332  ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Поновити  Міністерству оборони України строк подання касаційної скарги.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення господарського міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 зі справи №   910/16114/20.
3. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на  14 вересня 2021 року о  10:45  у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.
4. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 01 вересня 2021 року.
5. Клопотання Міністерства оборони України про зупинення дії рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 зі справи №   910/16114/20 відхилити.
6. Витребувати матеріали справи №   910/16114/20 господарського суду міста Києва     за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" до Міністерства оборони України про стягнення 9    402    286,23 грн.
7. Копію ухвали надіслати господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                           І. Булгакова

Суддя                                                                                                       І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                       В. Селіваненко