СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р.                                                                            Справа № 905/437/21  

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Ільїн О.В. , суддя  Хачатрян В.С. 

секретар судового засідання Овчаренко О.С.

за участю представників сторін:
від позивача: Єрьомічева А.В., довіреність, адвокат;
від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області (вх. № 1735Д/1)

на рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021, повне рішення складено 17.05.2021 (суддя Матюхін В.І.)

у справі № 905/437/21

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області

до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», м. Вугледар Донецької області

про стягнення штрафу у сумі 166650,00 грн.                                                                         

ВСТАНОВИВ:
                  
Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»  звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення 166 650,00 грн. штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній №52688884 масу вантажу за відправкою ст.Південнодонбаська регіональної філії «Донецька залізниця» - ст.Родинська регіональної філії «Донецька залізниця», вагони №№61603742, 63868467, 64224843, 63913875, 63993075, 63820526. 
       В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на дані залізничної накладної, комерційних актів, а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.
Рішенням господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі №905/437/21 позов задоволено частково.                                                            
Стягнуто з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» 138  875,00 грн. штрафу, 2038,13 грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.  В іншій частині позову відмовлено.       
Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/437/21 в частині відмови у стягненні штрафу у сумі 27775,00 грн. та в частині розподілу судових витрат; ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнути з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» штраф у сумі 27775,00 грн. та судовий збір у сумі 2499,75 грн. 
В обгрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено про помилковість застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень п.27 Правил видачі вантажів, оскільки цим пунктом встановлено норми природної втрати, які мають застосовуватися у випадку втрати вантажу залізницею при перевезенні. Проте, в даному випадку мало місце неправильне зазначення маси вантажу вантажовідправником у перевізному документі, що підтверджується комерційним актом №482004/35/29 від 23.01.2021р. та накладною №52688884. Наполягає, що для встановлення факту неправильного зазначення маси вантажу не має значення, чи перебільшує різниця вантажу норму природної втрати, оскільки  ця норма стосується виключно випадків втрати вантажу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/437/21; встановлено строк для подання Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая», м. Вугледар Донецької області відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 13.07.2021 об 11:30  год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132. 
       Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая" проти вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві; просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" у повному обсязі та залишити рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/437/21 без змін.
У судовому засіданні 13.07.2021 оголошено перерву до "27" липня 2021 р. о 12:00 год., про що учасників справи повідомлено ухвалою суду від 13.07.2021. Явку представників у судове засідання визнано не обов`язковою. 
У зв`язку із перебуванням на дату судового засідання судді Гетьмана   Р.А. та судді Склярук О.І. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Ільїн О.В., Хачатрян В.С.
Представники позивача у судових засіданнях підтримували доводи та вимоги апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити, рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/437/21 скасувати в частині відмови у стягненні штрафу у сумі 27775,00 грн. та в частині розподілу судових витрат; ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнути з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» штраф у сумі 27775,00 грн. та судовий збір у сумі 2499,75 грн. 
Відповідач не скористався правом участі представника у судових засіданнях апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України участь представника у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи.
Законом України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України).
Згідно з приписами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.
21.01.2021 Державне підприємство “Шахта ім. М.С. Сургая” (вантажовідправник) відвантажило на адресу ПАТ “Львівська вугільна компанія” (вантажоодержувач) у                   13-ти напіввагонах, у тому числі №№61603742, 63868467, 64224843, 63913875, 63993075, 63820526 за залізничною накладною №52688884  зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці,      вугілля кам`яне (вологість вантажу).       
Згідно даних накладної вага у вагоні: №61603742 (нетто – 66 900 кг, брутто - не зазначено, тари   23 500 кг); №63868467 (нетто   – 66 300 кг, брутто - не зазначено, тари 23 500 кг); №64224843 (нетто - 66 400 кг, брутто - не зазначено, тари   23 400 кг); №63913875 (нетто – 66 100 кг, брутто - не зазначено, тари   23 600 кг); №63993075 (нетто – 66 200 кг, брутто - не зазначено, тари    23 600 кг); №63820526 (нетто - 66 400 кг, брутто - не зазначено, тари   23 500 кг) .
В накладній вказано, що вантаж маркований повздовжньою смугою білого кольору по усій довжині вагону; здійснено заходи проти замерзання (інші)  багатократне перелопачення, вантаж переморожено, вантаж змерзається.
Під час проходження наведених вагонів з вантажем станції Покровськ      Донецької залізниці (попутна станція) було виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу. На підставі актів загальної форми спірні вагони були відчеплені для здійснення комісійного переважування та складання комерційних актів.
При контрольному переважуванні вагонів з вантажем на станції Покровськ  Донецької залізниці (із зупинкою без розчеплення) на 150-тонних статичних вагах станції Покровськ, повірених 15.01.2021р., виявилось, що: 
-у вагоні №61603742  вага брутто   88 700кг, вага тари (за документом) 23 500 кг, вага нетто    65 200кг, що    менше   проти даних залізничної накладної на   1 700кг;
-у вагоні №63868467  вага брутто    87 550кг, вага тари (за документом) 23 500 кг, вага нетто   64 050кг, що   менше   проти даних залізничної накладної на   2 250кг;
-у вагоні №64224843  вага брутто    88 500кг, вага тари (за документом) 23 400 кг, вага нетто   65 100кг, що   менше   проти даних залізничної накладної на   1 300кг;
-у вагоні №63913875 вага брутто   88 000кг, вага тари (за документом) 23 600 кг, вага нетто   64 400кг, що   менше   проти даних залізничної накладної на   1 700кг;
-у вагоні №63993075 вага брутто   88 450кг, вага тари (за документом) 23 600 кг, вага нетто   64 850кг, що   менше   проти даних залізничної накладної на   1 350кг;
-у вагоні №63820526  вага брутто   88 250кг, вага тари (за документом) 23 500 кг, вага нетто   64 750кг, що   менше   проти даних залізничної накладної на   1 650кг.
Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційними актами №482004/37 від 23.01.2021, №482004/36 від 23.01.2021, №482004/35 від 23.01.2021, №482004/34 від 23.01.2021, №482004/33 від 23.01.2021, №482004/32 від 23.01.2021, які підписані 3-ма особами, а саме: начальником станції Вакуленко Д.В. та робітниками станції Гросул Т.В. та Гросул С.І., які є комерційним агентом і маневровим диспетчером.
В комерційних актах також зазначено:
1) №482004/37 від 23.01.2021:  поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування не проглядається; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний;
2) №482004/36 від 23.01.2021:  поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування не проглядається; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний;
3) №482004/35 від 23.01.2021: поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування проглядається слабо; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний;
4) №482004/34 від 23.01.2021: поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування білим проглядається слабо; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний;
5) №482004/33 від 23.01.2021: поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування білим проглядається слабо; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний;
6) №482004/32 від 23.01.2021: поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона на 10 см, вкатана; маркування білим проглядається слабо; над 1, 7 люками є технологічні скоси до торців вагону 150см * 280см * 60см; з 2 по 6 люки з двох сторін скоси до бортів шириною 80см, глибиною до 30-40см; вагон без дверей, розвантажувальні люки зачинені; витікання вантажу і поглиблень не має; в технічному відношенні вагон справний.
Після переважування спірні вагони були відправлені за призначенням за досилочною накладною № 52719002. 
По прибутті на станцію призначення спірних вагонів працівниками залізниці здійснено перевірку ваги в вагонах і в комерційних актах у розділі “Є” зроблена відмітка про те, що  різниці проти даних комерційних актів не виявлено, як це передбачено п.12 Правил складання актів”, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002  № 334.
Комерційні акти попутної станції зареєстровані на станції призначення під №482004/37/31 від 23.01.2021р., №482004/36/30 від 23.01.2021р., №482004/35/29 від 23.01.2021р., №482004/34/28 від 23.01.2021р., №482004/33/27 від 23.01.2021р., №482004/32/26 від 23.01.2021р. (відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц) і вантаж видавався вантажоодержувачу згідно цих комерційних актів.
      Позивачем, на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку з неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній      №52688884 за відправкою ст.Південнодонбаська регіональної філії “Донецька залізниця” – ст.Родинська регіональної філії “Донецька залізниця”, вагони №№61603742, 63868467, 64224843, 63913875, 63993075, 63820526, нараховано відповідачеві штраф у сумі 166 650,00 грн.  із розрахунку: 5 555,00 грн. (тариф) х   6 (кількість вагонів) х 5 (розмір штрафу). 
Несплата відповідачем нарахованого штрафу в добровільному порядку слугувала підставою для звернення залізниці до господарського суду із даним позовом.
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно з ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. 
Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами (ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України). 
За змістом статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи – одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 37 Статуту залізниць України під  час  здавання  вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що  перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.
Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем ( ч.ч.1,2 ст. 23 Статуту залізниць).
Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.
Положеннями статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.  Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (абз. 1 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).
У частині четвертій статті 52  Статуту залізниць України  визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.
За положеннями ст.105 Статуту залізниць України, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.
За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (ст. 122 Статуту залізниць України).
Частиною першою статті 118 Статуту  залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Статтею 129 Статуту залізниць встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. 
Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:                                                 а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу,  багажу чи вантажобагажу без документів або документів без   вантажу,  багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу,  багажу і вантажобагажу; г)повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу,  багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
Порядок складання та зміст комерційних актів визначений у п.9 Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002.
За положеннями п. 10 Правил складання актів комерційний акт  підписує начальник станції (його заступник),  начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)  і  працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Таким чином п. 10 Правил складання актів чітко передбачає посади трьох осіб, які мають право підписувати комерційні акти. 
Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджено комерційними актами №482004/37 від 23.01.2021, №482004/36 від 23.01.2021, №482004/35 від 23.01.2021, №482004/34 від 23.01.2021, №482004/33 від 23.01.2021, №482004/32 від 23.01.2021, які підписані 3-ма особами, а саме: начальником станції ОСОБА_1 та робітниками станції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є комерційним агентом і маневровим диспетчером.
У зв`язку з відсутністю у штатному розкладі посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика), наказами начальника «Станції Покровськ» №92/ДС від 15.01.2021 та №113/ДС від 19.01.2021 визначене коло осіб, на яких покладено обов`язки щодо участі у комісійній перевірці кількості та стану вантажу і які мають право підписувати комерційні акти, у тому числі маневровий диспетчер  ОСОБА_3 і комерційний агент  ОСОБА_2 .
Усі три особи з боку залізниці мали право на підписання комерційних актів, зокрема начальник станції (за посадою),  маневровий диспетчер ОСОБА_3 (наказом начальника станції №92/ДС від 15.01.2021 покладено обов`язки щодо участі у комісійній перевірці кількості та стану вантажу і надане право підписувати комерційні акти) і комерційний агент ОСОБА_2 як працівник станції, який особисто здійснював перевірку). При цьому, посада начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) за штатним розкладом на станції Покровськ   Донецької залізниці не передбачена. Таким чином, комерційні акти з боку залізниці підписані належними особами. Комерційні акти сторонами не оскаржені. 
    Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених   наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах (вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані).
          Розрахувавши суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси, судом першої інстанції зазначено: щодо вагону №61603742 –               1 338,0кг, що менше виявленої нестачі 1 700кг; щодо вагону №63868467 – 1 326,0кг, що менше виявленої нестачі 2 250кг; щодо вагону №64224843 – 1 328,0кг, що більше виявленої нестачі - 1 300кг; щодо вагону №63913875 – 1 322,0 кг, що менше виявленої нестачі 1 700кг; щодо вагону №63993075 – 1 324,0 кг, що менше виявленої нестачі 1 350кг; щодо вагону №63820526 – 1 328,0кг, що менше виявленої нестачі              1 650кг. 
За зазначеним перевезенням провізна плата щодо вагону №61603742 становила 5 555,00 грн., щодо вагону №63868467 – 5 555,00 грн., щодо вагону №64224843 – 5 555,00 грн., щодо вагону №63913875 – 5 555,00 грн., щодо вагону №63993075 – 5 555,00 грн., щодо вагону №63820526 – 5 555,00 грн., у зв`язку з чим на виконання вказаних вище норм, а також з урахуванням того, що нестача у вагоні №64224843 не перевищувала норму нестачі (природної втрати), суд дійшов висновку, що сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу становить 138 875,00грн. із розрахунку: 5 555,00 грн. (провізна плата щодо усіх вагонів) х 5 (кількість вагонів, у яких нестача перевищувала норму нестачі) х 5 (розмір штрафу).
    З цих підстав, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково у сумі 138 875,00 грн., у решті вимог судом відмовлено.
Наполягання апелянта на помилковості застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень п.27 Правил видачі вантажів є безпідставним, оскільки господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення прийнято до уваги характеристики (властивості) вантажу, про які було зазначено у п.20 та                   п.50 накладної №52688884   щодо перемороженості та вологості вантажу, у зв`язку з чим мають застосовуватися норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, які  становлять 2 % маси. Враховуючи, що нестача у вагоні №64224843 не перевищувала норму  природної втрати, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування штрафу у цій частині. 
На необхідності застосування норм природної втрати у разі перевезення вантажів у вологому стані зазначено і у ст.52 та ст.114 Статуту залізниць України.
За таких обставин, місцевим господарським судом підставно застосовані наведені вище положення законодавства та зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню частково у сумі 138 875,00 грн. 
Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на наведене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.
Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі №905/437/21 в оскаржуваній частині.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі №905/437/21 покладаються на заявника.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
                                                    ПОСТАНОВИВ:                                                            
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.  Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 у справі № 905/437/21 в оскаржуваній частині – залишити без задоволення. 
      Рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2021 (повний текст складено 17.05.2021) у справі № 905/437/21  в оскаржуваній частині – залишити без змін. 
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки       оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
                    
                    Повний текст постанови складено   28.07.2021 

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Дучал

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян