ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 378/563/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Марущак Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 вересня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:  

Головуючого судді                              Файдюка В.В.,
Суддів                                                  Мєзєнцева Є.І.,
                                                            Собківа Я.М.,
При секретарі                                        Шепель О.О.
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква в Київській області сержанта поліції Нечупія Руслана Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Ставищенського районного суду Київської області з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 1, Департамент), поліцейського взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква в Київській області сержанта поліції Нечупія Руслана Анатолійовича (далі - відповідач 2, поліцейський), в якому просив суд скасувати постанову серії ГАБ № 847951 від 23 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 85 грн., а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позову зазначено, що 23 липня 2021 року, близько 09 години 45 хвилин ОСОБА_1 , одягнутий у чистий одяг (футболку, шорти, і резинові шльопанці), перебуваючи в стані легкого алкогольного сп`яніння, оскільки за годину перед цим випив пляшку міцного пива, проходячи повз відповідача (поліцейського Нечупія Р. А.) в м. Біла Церква по Бульвару Олександрійський 137, дістав мобільний телефон та почав знімати його дії, оскільки він незаконно намагався притягнути до адміністративної відповідальності невідому йому особу, яка сиділа на лавці. Такі його дії не сподобалися поліцейському, він затримав його, не забезпечив можливість скористатися правовою допомогою і виніс постанову (яку надіслав поштою) по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 847951 за ч. 1 статті 178 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у розмірі 85 грн.
Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року даний позов задоволено.
Така позиція суду обґрунтована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ч. 1 статті 178 КУпАП, зокрема, у матеріалах відсутні докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Скаргу обґрунтовано тим, що суддею першої інстанції була проведена неналежна і неповна оцінка відеозапису з наступних підстав: на 00 хв. 48 сек. відео чітко видно, що ОСОБА_1 , тримаючи телефон в руках із фразою «Покажи своє личико, перший, другий, третій», самостійно підходить до працівників поліції. На запитання працівника поліції, чи той вживав алкогольні напої, на 00 хв. 56 сек. позивач надає відповідь «Єстєствєно вживав», при чому на уточнююче питання, що саме вживав, відповідає «Все». Поліцейський зазначив, що своїми діями ОСОБА_1 порушує ч. 1 статті 178 КУпАП, останній на 00 хв. 06 сек. говорить «Я понімаю». Поліцейський запропонував позивачу йти додому, так як він вже скоїв адміністративне правопорушення, на що останній на 01 хв. 50 сек. повідомив «Я знаю, я сам його створив». На 02 хв. 15 сек. від ОСОБА_1 звучить фраза «Да, серйозно, а то шо я тебе заламаю і заберу ствол». Варто зазначити, що в той момент позивач усвідомлював, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння перед працівниками поліції на службі. Таким чином, позивач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виявляючи цинізм та зверхність до працівників правоохоронних органів, будучи впевненим у своїй безкарності, хизуючись тим, що у разі адміністративного затримання, після одного дзвінка через 15 хв. його відпустять, дозволяючи собі нецензурні слова в присутності поліцейських та інших громадян, своїми діями порушував законодавство України, а саме ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що й була винесена постанова серії ГАБ № 847951.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він наполягав на її безпідставності. Вказав, що словесна перепалка позивача та працівника поліції спровокованої останнім, який в порушення правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року № 1179, не поводився стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у позивача повагу до поліції. А навпаки, зрозумівши що той знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, почав погрожувати позивачу тим, що притягне його до відповідальності, якщо він не піде додому, чим продемонстрував неприязне відношення до позивача, та викликав таке ж саме до себе від останнього. Зазначив, що позивач вимагав адвоката, називав його прізвище, ім`я та по батькові. Встановити контактні дані адвоката для поліцейського не має жодних перешкод, оскільки реєстр адвокатів та контактні дані знаходяться в мережі Інтернет і є загальнодоступними. Проте, відповідачем 2 було розглянуто справу без залучення захисника та забезпечення права на захист.
З урахуванням ч.2 статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що справа відноситься до категорії термінових, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 липня 2021 року поліцейським взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області сержантом поліції Нечупієм Р. А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 847951, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 178 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 85 гривень за перебування 23 липня 2021 року в м. Б. Церква по Бульвару Олександрійський, 133 у п`яному вигляді і брудному одязі, що ображає людську гідність і громадську мораль. 
Не погоджуючись з такою постановою відповідача щодо притягнення його до відповідальності, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
За статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В п. 1 статті 247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;  2) висновками експертів;  3) показаннями свідків.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
Як вірно визначено судом першої інстанції, для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Об`єктом адміністративного проступку, визначеного ч.1 статті 178 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль (постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі № 536/2056/16-а).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист суспільної моралі» суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності.
Зі змісту оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що, на переконання поліцейського, об`єктивна сторона правопорушення, вчиненого позивачем, полягала саме в появі в громадському місці у п`яному вигляді в брудному одязі, що ображає людську гідність і громадську мораль. При цьому, відповідачем не зазначено, а судом в ході розгляду справи з наявних матеріалів, зокрема, відео фіксації події, не встановлено, які саме дії або бездіяльність позивача ображали людську гідність і мораль. 
За поясненнями позивача, він заперечує свою вину та наявність підстав для притягнення його до відповідальності за статтею 178 КУпАП, вказуючи, що фактично був одягнутий у чистий одяг (футболку, шорти, і резинові шльопанці), перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, оскільки за годину перед цим випив пляшку міцного пива.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, з відеозапису з бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 одягнений в літній звичайний одяг, без видимих ознак бруду, знаходиться на віддалі від поліцейських, тримає в руках телефон; працівники поліції самостійно підійшли до нього, розпочали розмову, в ході якої останній зізнався, що пив спиртні напої. На запитання поліцейського, чому він знаходиться в громадському місці в нетверезому стані, ОСОБА_1 відповів, що йде додому. З перегляду відеофайлу вбачається, що позивача було затримано, оскільки він перебував в кайданках, на запитання останнього, чи потрібен йому захисник, ОСОБА_1 ствердно відповів, назвавши прізвище, ім`я, по-батькові адвоката - Кочина С. С.
В той же час, відповідач, всупереч вимог статті 77 КАС України, не довів правомірності своїх дій щодо складання по відношенню до позивача постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки не підтвердив належним чином порушення позивачем ч. 1 статті 178 КУпАП, а саме перебування особи в громадському місці в п`яному вигляді, що ображало людську гідність і громадську мораль.
Так, в оскаржуваній позивачем постанові поліцейським взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква в Київській області сержантом поліції Нечупієм Р.А. лише вказано, що ОСОБА_1 знаходився на вулиці в п`яному вигляді і брудному одязі, що ображає людську гідність і громадську мораль. Проте, в постанові не зазначено спосіб вчинення правопорушення та не відображено суть порушення, не вказано, яким саме чином поведінка чи вигляд позивача образили чи принизили людську гідність чи громадську мораль, чи скаржився хтось на його поведінку, як відповідач дійшов такого висновку, чим керувався при винесенні постанови. Тобто, у постанові не зазначені докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, а лише формально наведено фабулу порушення, передбачену КУпАП, що суперечить вимогам до обґрунтованості рішення, прийнятого без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття. Лише внутрішнього суб`єктивного переконання особи, що складає постанову про накладення адмінстягнення, недостатньо для твердження про наявність в діях особи об`єктивної сторони правопорушення, визначеного КУпАП.
З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.
Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувана постанова серії ГАБ № 847951 від 23 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, тому вона є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Окремо слід зазначити, що апелянт безпідставно посилається на порушення судом вимог ч. 5 статті 162 КАС України стосовно того, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки ухвалою суду від 19 серпня 2021 року з метою дотримання строку розгляду даної справи, яка на підставі статті 268 КАС України відноситься до категорії термінових адміністративних справ, в задоволенні вказаного клопотання відмовлено з посиланням на те, що відповідно до ч. 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі, а судом було відкрито провадження по даній справі 10 серпня 2021 року.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.
Таким чином, доводи апелянта щодо законності постанови про адміністративне правопорушення не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 серпня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.
Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків