Справа № 450/3746/18                                Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/1326/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,
                при секретарі: Ждан К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 та Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арнеліа», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослави Богданівни, Приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Віблого Любомира Зеновійовича, третьої особи без самостійних вимог Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання недійсними наказів, свідоцтв про право власності, договорів купівлі-продажу, акту приймання-передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та скасування державної реєстрації права власності, -
в с т а н о в и в:
       Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, у якому просила визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 31 січня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за ним на зазначену ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 03 грудня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0234, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за нею на зазначену ділянку, визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_3 від 28 січня 2014 року, видане Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, та скасувати реєстрацію права власності за ним на зазначену ділянку.
Мотивувала позовні вимоги тим, що постановою Президії Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року (протокол № 10) надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідницького господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35 га та передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання жителям під ведення особистого селянського господарства. Крім того постановою Президії Української академії аграрних наук від 28 грудня 2006 року (протокол № 19) надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідницького господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 130 га та передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства.
       Вона звернулася до Головного управління Держземагентства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель згідно КВЦП з землі сільськогосподарського призначення (рілля), яка розташована за адресою Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту, яку вона більше п`ятнадцяти років зі своєю сім`єю використовує для сільськогосподарських потреб.
       Головним управлінням Держземагентства у Львівській області їй надано відповідь від 05 вересня 2013 року № 01-16/4-5663, відповідно до якої їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на вищезгадану земельну ділянку, оскільки розпорядженням Пустомитівської РДА Львівської області від 02 березня 2010 року № 124 громадянам надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.
       Зауважує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року рішення Головного управління Держземагентства України у Львівській області щодо відмови їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки визнано протиправним та скасовано, Головне управління Держземагентства України у Львівській області зобов`язано повторно розглянути її клопотання від 05 серпня 2013 року.
       Повідомляє, що їй стало відомо, що за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідачем Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області видано накази та проведено реєстрацію земельних ділянок, що в подальшому призвело до отримання останнім свідоцтв про право власності та проведення реєстрації права власності, які, на її думку, є незаконними. Враховуючи наведене, просила задовольнити позовні вимоги.
       Додатково просила витребувати у Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції копії матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0236, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, реєстрації ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0234, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада, реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий № 4623682000:04:000:0243, розташовану за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, Годовицько-Басівська сільська рада.
       У подальшому, збільшила позовні вимоги та просила визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00000511 від 22.11.2013 року «Про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4 площею 2 га, Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0236», № ЛВ/4623682000:04:000/00000535 від 22 листопада 2013 року «Про надання ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0234», «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 площею 2 га, на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району, кадастровий № 4623682000:04:000:0243». Просила визнати недійсними правочини та скасувати державну реєстрацію прав власності, які виникли на підставі цих правочинів у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТзОВ «Арнеліа».
       Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.
       Рішення суду оскаржили представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області. 
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з грубим порушенням норм чинного законодавства. Поза увагою суду залишилося те, що при прийнятті розпорядження № 455 від 06 травня 2011 року Пустомитівська РДА порушила вимоги ст. 35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» щодо погодження із сільською радою питання про надання громадянам земельних ділянок із земель, що відносяться до земель запасу сільської ради за межами населеного пункту. Вважає, що районна державна адміністрація, розпоряджаючись земельними ділянками на території сільської ради з тих підстав, що ці ділянки не були розмежовані, повинна була враховувати інтереси місцевого самоврядування та при розгляді таких питань повідомити орган місцевого самоврядування. Вважає висновок суду першої інстанції про відсутність доказів користування позивачем спірною земельною ділянкою таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, зважаючи на наявність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, що підтверджують користування позивачем з 1996 року земельною ділянкою та спроби отримати її у власність, що підтверджується неодноразовими зверненнями та клопотаннями з приводу цього питання. Судом першої інстанції не взято до уваги, що спірні земельні ділянки вилучалися із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН та передані Городовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання саме жителям с. Городовиця та с. Басівка, а отже оскаржувані накази Головного управління Держземагентства у Львівській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність відповідачам є незаконними та підлягають скасуванню.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
       В апеляційній скарзі Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області (правонаступник Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області) зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що спірні земельні ділянки Головним управлінням Держемагентсва відповідачам передано незаконно, позивач земельною ділянкою  користується з 1996 року по теперішній час, протягом тривалого часу нею робилися  спроби оформити за собою відповідне право на земельну ділянку. Судом не взято до уваги те, що спірні земельні ділянки вилучалися із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН та передані Городовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання саме жителям с. Городовиця та с. Басівка, а отже оскаржувані накази Головного управління Держземагентства у Львівській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та про затвердження документації із землеустрою та передачі у власність відповідачам є незаконними та підлягають скасуванню.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
       Ухвалою судового засідання до участі у справі залучено Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області, як правонаступника Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. 
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник ТзОВ «Арнеліа» - Бабаченко Д.С. проти скарг ОСОБА_1 та Годовицько - Басівської сільської ради заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, рішення суду залишити без змін.
       Інші учасникм справи - позивачка ОСОБА_8 , її представник ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, представник Головного управління Держгекадастру у Львівській області, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Віблий Л.З., третя особа без самостійнихвимог Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівськоїобласіт не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
       Сільський голова Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області звернувся до апеляційного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке судом апеляційної інстанції відхилено з тих підстав, що справа протягом тривалого часу перебуває в провадженні апеляційного суду і неодноразово відкладалася за клопотанням учасників процесу. 
       Враховуючи тривалість розгляду справи апеляційним судом - з червня 2020 року, а також те, що явка в судове засідання належним чином повідомлених учасників справи не є обов`язковою, а також те, що за клопотаннями учасників справи судові засідання неодноразово відкладалися, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справу у відсутності учасників справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник ТзОВ «Арнеліа» - Бабаченко Д.С.,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на наступні мотиви.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
       Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
       Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Президії Української академії аграрних наук від 22 червня 2006 року, протокол № 10, надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35,0 га і передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання жителям під ведення особистого селянського господарства.
Цільове призначення вилученої із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35,0 га - землі сільськогосподарського призначення.
У 2014 році відповідач ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0236, відповідач ОСОБА_5 - на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0234, відповідач ОСОБА_3 - на земельну ділянку під кадастровим № 4623682000:04:000:0243.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ще 19 листопада 2013 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000533 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена.
Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001281 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0243), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району.
ОСОБА_4 19 листопада 2013 року звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000511 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена.
Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001263 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0236), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району.
ОСОБА_5 19 листопада 2013 року звернулася до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області № ЛВ/4623682000:04:000/00000535 від 22 листопада 2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена.
Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області №ЛВ/4623682000:04:000/00001278 від 31 грудня 2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0224), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району.
Передача земель від Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН площею 35,0 га відбулася згідно рішення Президії у 2006 році, Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 11 лютого 2010 №74 «Про припинення права постійного користування ДП ДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону Української академії аграрних наук земельних ділянок на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту припинено право постійного користування частин земельних ділянок загальною площею 130 га Державному підприємству Дослідне господарство «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону УААН. Вказану обставину сторони не заперечували.
У подальшому право власності на вказані земельні ділянки виникло на підставі договорів купівлі-продажу у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ТзОВ «Арнеліа».
Позивач у свою чергу, у позовній заяві зазначила, що вона більше 15 років зі своєю сім`єю використовує земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. 
Відмовляючи у задоволенні основної та похідних позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції з покликанням на статті Земельного кодексу України, з мотивами рішення якого погоджується і суд апеляційної інстанції, дійшов правильних висновків, що в ході розгляду спору позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надання їй в користування згаданої земельної ділянки. З наявниху матеріалах справи фотокопій неможливо ідентифікувати місцезнаходження земельної ділянки, якою користується позивач, а також те, чи саме вона користується такою. Жодних документів, з огляду на законондавство 2002 року та після 05.03.2009 року, які б засвідчували право землекористування земельною ділянкою позивачем суду не надано.
Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у позивачки у передбаченому законом порядку не виникло право на користування спірною земельної ділянкою в урочищі «Липа», а відтак, прийняттям оспорюваних наказів її права не є порушеними, а оскільки судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, яких у позивачки на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку не виникло, її права, як не порушені, не підлягають судовому захисту.
Спірна земельна ділянка набута відповідачами у власність у передбаченому законом порядку. Тому, визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Львівській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам, що були прийняті у встановленому законом порядку, а також скасування державної реєстрації права власності таких на зазначені земельні ділянки, є порушенням їх права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд правильно врахував висновок Верховного Суду, викладений у постановаі від 9 жовтня 2019 року у справі № 450/2738/16-ц.
Разом з тим, твердження апелянтів про те, що одним з відповідачів порушено вимоги ст. 35 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» щодо не погодження із сільською радою питання про надання громадянам земельних ділянок із земель, що відносяться до земель запасу сільської ради за межами населеного пункту та наявність, на думку апелянтів, у членів територіальної громади сіл Басівки та Годовиці Пустомитівського району Львівської області переваг при вирішенні питання про отримання земельних ділянок у власність, не спростовують висновків суду з огляду на наступне.
Частинами першою-третьою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектар (стаття 121 ЗК України).
Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб передають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.
Стаття 118 ЗК України визначає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).  
Даний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (також слід враховувати право суб`єкта звернення на застосування принципу мовчазної згоди). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Не можуть передаватися у власність земельні ділянки, які уже перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб. Такі земельні ділянки можуть бути передані у власність лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законодавством.
Також слід врахувати, що з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 року № 1066-VI  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Вказані зміни у законодавстві також були правильно враховані судом при ухваленні оскаржуваного рішення.
Положеннями статті 41 Конституції України  кожному громадянину гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Встановивши, що порушення прав позивача на спірну земельну ділянку судом не встановлено, суд підставно відмовив у задоволенні її позовних вимог.
Доводи скарг правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
  п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (правонаступник Сокільницька сільська рада) залишити без задоволення.
       Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 березня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 02 липня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Ванівський О.М.                                                                         
       Мельничук О.Я.