ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/369/21 Справа № 212/8116/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

19 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони:
позивач за первісним позовом:  ОСОБА_1 
відповідач за первісним позовом:  ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3  ст. 270 ЦПК України,  без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  заяву  ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -      
ВСТАНОВИВ:
В листопаді 2020 року позивач за первісним позовом  ОСОБА_1 звернулася позовом до  ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
В грудні 2020 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину вартості додаткових витрат на дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 5 480 грн. 
Зустрічний позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину залишено без задоволення.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Додатковим рішенням Жовтневогорайонного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5 850 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2 – залишено без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2021рокута додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 рокузалишено без змін.
07 липня 2021 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1  надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400 грн. в суді апеляційної інстанції, посилаючись на те, що позивач за первісним позовом, скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 01 липня 2021 року уклала Додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги №21/20 від 27 жовтня 2020 року про надання правничої допомоги з адвокатом Коваленко Р.А., та згідно Акту прийому – здачі наданих послуг з правничої допомоги на стадії апеляційного оскарження по вказаній справі розмір оплати послуг адвоката склав 1 400 грн.
Розглянувши заяву  ОСОБА_1 ,дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої  статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
      Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року  "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.6 ч. 1 ст.1Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність",  видами адвокатської діяльності, зокрема, є:надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у своїй Постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц дійшов висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем за первісним позовом та адвокатом Коваленко Р.А., який діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю №3433, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 28 серпня 2017 року №79, 01 липня 2021 укладено Додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги №21/20 від 27 жовтня 2020 року (а.с. том №2 а.с.22).
Згідно Акту прийому – здачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №21/20 від 27 жовтня 2020 року,  позивачу за первісним позовом ОСОБА_1   надана правнича допомога, а саме: складання та оформлення, надсилання сторонам по справі та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу по справі №212/8116/20. Вартість послуг становить 1 400 грн. (том №2 а.с. 23).
На підтвердження понесення витрат на надання професійної правничої допомоги позивачем за первісним позовом надано Акт - квитанцію про сплату адвокату 1 400 грн. (том №2 а.с. 21).
Колегія суддів вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими.
Розподіляючи витрати, які позивач за первісним позовом понесла на професійну правничу допомогу, за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи: Додаткова угода до договору про надання правничої допомоги №21/20 від 27 жовтня 2020 року, укладений між позивачем за первісним позовом та адвокатом Коваленко Р.А. 01 липня 2021 року, розмір за надання правничої допомоги за видами правничої допомоги, опис послуг і вартість наданих послуг, Акту прийому – здачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №21/20 від 27 жовтня 2020 року є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, адже цей розмір має доведеність документально, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву апеляційної скарги та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 грн. не суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1 400 грн.
Виходячи із зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення  у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнути з відповідача за первісним позовом на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1 400 грн.
Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину додаткове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Повне судове рішення складено 19 липня  2021 року.

Головуючий:

Судді: