Дата документу 16.07.2021 Справа № 316/2524/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №316/2524/20                     Головуючий у 1 інстанції Бульба О.М. 
Провадження № 22-ц/807/2314/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У липні 2020 року ТОВ «Місто для людей Енергодар» звернулося до суд з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням виконкому Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 року ТОВ «Місто для людей Енергодар» починаючи з 01.08.2018 року обслуговує багатоквартирні будинки в місті Енергодарі.
08.06.2018 року було укладено Договір №08/06/2018-15 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Місто для людей Енергодар» та від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - міським головою міста Енергодара ОСОБА_3 якого уповноважено на укладання цього договору пунктом 3 рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 06.06.2018 року №161. 
Відповідно до вказаного Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 5 Договору визначено розмір і форму оплати послуг управителя відповідно до якого, замовник сплачує за надані послуги управителем щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень в розмірі 6,51 гривні на місяця за 1 квадратний метр у загальній площі житлового або нежитлового приміщенні у об`єкті яке перебуває у власності або у користуванні кожного зі співвласників.
На відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та за період з 01.08.2018 року по 01.01.2020 року мешканцям багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 було надано послуги з управління багатоквартирним будинком за які кожного місяця вони повинні сплачувати 386,02 грн., яка розраховується за формулою: тариф х загальну площу квартири. 
Відповідач не здійснив оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в наслідок чого виникла заборгованість.
Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь, заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2018 року по 01.01.2020 року в розмірі 7248,90 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Енергодар» заборгованість по оплаті послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.08.2018 року по 01.01.2020 року, в сумі 6815,35 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Енергодар» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 грн.
У стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Енергодар» витрат з правничої допомоги – відмовити.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
ТОВ «Місто для людей Енергодар» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг укладеного безпосередньо зі споживачем послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно положень частини 5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який набрав чинності 01.07.2015 року, в разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом, співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі, якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово - комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таких органом. У такому разі ціна за послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками у місті Енергодарі визначено ТОВ «Місто для людей Енергодар».
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що у вказано вище рішенні Виконавчого комітету Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 року не містяться відомості, які саме багатоквартирні будинки входили в об`єкт конкурсу №1 та №2, про будинок за адресою: АДРЕСА_1 - також нічого не зазначено.
Вказані твердження скаржника є хибними з огляду на те, що рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №161 від 06.06.2018 року та Договір про управління багатоквартирним будинком № 08/06/2018-15 від 08.06.2018 року підтверджують факт того, що ТОВ «Місто для людей Енергодар» здійснювало управління будинком за адресою: АДРЕСА_3 . 
При зверненні до суду з позовною заявою позивач надав докази, які підтверджують надання ним послуг та наявну заборгованість, тому твердження апелянта що наданих доказів було недостатньо не є прийнятними.
У постанові Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20) суд зазначив, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.
За приписами п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», із змінами, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2018 року між співвласниками багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , від імені яких діє Енергодарський міський голова Музика Павло Олексійович, якого уповноважено на укладання цього договору рішенням виконавчого комітету ЕМР від 06.06.2018 року №161, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», надалі іменовані – «Замовник», з однієї сторони та ТОВ «Місто для людей Енергодар», в особі директора ОСОБА_4 , що діє на підставі Статуту, який надалі йменується – «Управитель», з іншої сторони, було укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_4 .
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що вказаний договір підписаний Енергодарським міським головою Музикою П.О., на такому договорі мала би бути поставлена печатка виконавчого комітету Енергодарської міської ради, про що зазначено у пункті «Реквізити сторін» постанови КМУ від 20.05.2009 року №484 Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Постановою КМУ від 20.05.2009 року №484 не встановлений обов`язок проставляти печатку на Договорі про управління багатоквартирним будинком. Зазначений скаржником розділ «Реквізити сторін» містить відомості виключно про ініціали та підписи сторін.
Договір про управління багатоквартирним будинком №08/06/2018-15 посвідчений підписом міського голови Музики Павла Олексійовича, уповноваженим на укладання такого договору, що відповідає вимогам цивільного законодавства України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно п.5 Договору №08/06/2018-15, сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень 6,51 гривень на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників.
Положеннями пунктів 20, 21 Договору №08/06/2018-15, надання послуг з управління багатоквартирним будинком розпочалось з 01.08.2018 року та Договір діє до 08.06.2019 року.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Наявності повідомлень про відмову від договору, судом не встановлено.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що вказаному Договорі зазначається строк дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який складає 1 рік, проте позивач у додатках надає довідку про перелік боржників від 02.01.2020 року, у якому зазначено, що договір №08/06/2018-15 є безстроковий, проте п.20 договору має наступну інформацію: «Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 08.06.2019 року».».
Колегія суддів відхиляє вказані доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до п.20 та п.21 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 08.06.2019 року. Сторони домовились, що Управитель за цим Договором розпочинає надання послуг управління багатоквартирним будинком з 01 серпня 2018 року.
Відповідно до ч.6 спи 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.
Аналогічні положення містить ч.3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Враховуючи, що жодною зі сторін не повідомила письмово про відмову від договору, послуги з управління багатоквартирним будинком продовжували надаватися після спливу строку, визначеному у Договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
У зв`язку з тим, що договір між ТОВ «Місто для людей Енергодар» та Співвласниками багатоквартирного будинку продовжував діяти, ТОВ «Місто для людей Енергодар» здійснювало нарахування плати за надання цих послуг.
У постанові від 16.11.2018 р. у справі №2-3 83/2010 (провадження № 14-308цс18), Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком відповідає вимогам чинного законодавства України та с колективним, тому твердження скаржника щодо того, що договір має укладатися з кожним споживачем окремо не має за собою правового підґрунтя. Окрім того, ТОВ «МДЛ Енергодар» дотримані усі умови для чинності правочину.
Скаржник у апеляційній скарзі вказує, що Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не містить істотних умов договору, встановленого законодавством України для цього виду договорів. Однак, ці твердження не відповідають дійсності, адже вказаний договір містить усі положення, передбачені законодавством.
Згідно п.1 Договору №08/06/2018-15, управитель, зобов`язався надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі – об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі – мешканців об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі – послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.
В силу приписів положень ст.12, ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV в редакції від 26.11.2016 року, яка була чинна на час прийняття Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради рішення №161 від 06.06.2018 року та укладання Договору №08/06/2018-15, послуги, що відповідно до п.1 Договору №08/06/2018-15 зобов`язався надавати ТОВ «Місто для людей Енергодар», відносились до житлово-комунальних послуг.
Судом вірно встановлено, що на час надання послуг з управління багатоквартирним будинком за Договором №08/06/2018-15, був чинним Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, частиною 1 статті 5 якого, послугу з управління багатоквартирним будинком віднесено до житлово-комунальної послуги, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Положеннями ч.1 ст. 9 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ в редакції від 09.11.2017 року, передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до Актів про надання послуг з серпня 2018 року по грудень 2019 року (включно) судом вірно встановлений факт надання ТОВ «Місто для людей Енергодар» послуг зазначених у Договорі №08/06/2018-15. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин положення статей68 ЖК України та статті 322, 509, 525, 526 ЦК України, та встанови, що правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг укладеного безпосередньо зі споживачем послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 р. у справі №751/3840/15-ц.
Скаржник дійшов помилкового висновку, щодо того, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком був неукладеним. З аналізу висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15 споживачі зобов`язані сплатити надані їм послуги в будь якому випадку, коли договір є укладеним та коли договір не укладався.
08.06.2018 року Договір № 08/06/2018-15 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «Місто для людей Енергодар» від імені співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 укладено з міським головою міста Енергодар Музикою П.О., уповноваженим на укладання цього договору пунктом 3 рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 06.06.2018 № 161.
Докази існування даного договору та надання послуг за ним містяться у матеріалах справи.
З Довідки від 21.02.2020 року №01/94-01 вбачається, що за період з 01.08.2018 року по 01.02.2020 року у відповідача утворилась заборгованість по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в загальній сумі 7248,90 грн. 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позовна заява містить вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.08.2018 року по 01.01.2020 року, тому заборгованість по оплаті послуг становить 6815,35 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Даних, що вказаний розмір заборгованості, на дату розгляду справи судом, відповідачем сплачено на користь позивача повністю або частково у добровільному порядку, матеріали справи не містять. Такі докази не надані скаржником і до апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що «ТОВ «Місто для людей Енергодар» не зазначив та не додав до позовної заяви докази площі житлового приміщення за яке йому нараховано борг та скільки становить загальна площа квартири АДРЕСА_5 . Тобто, якщо не зазначена загальна площа квартири, то не можливо провести розрахунок за 1 квадратний метр загальної площі житлового приміщення. Наведені суми до сплати не є вірогідними та нараховані безпідставно без урахування площі житлового приміщення.
Вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме відповідно до п. 5 Договору визначено, розмір і форму оплати послуг управителя, саме: замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на житлово-комунальні послуги для житлових та нежитлових приміщень: в розмірі 6,51 гривень на місяць за 1 квадратний метр у загальній площі житлового або нежитлового приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користування кожного зі Співвласників.
Кожного місяця Споживач повинен сплачувати за надані послуг з управління багатоквартирним будинком по своїй квартири суму, яка розраховується за формулою: тариф х загальну площу квартири.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_2 , становить 67,3 кв.м.
Тобто, щомісячна плата апелянта складає 438,13 грн., про що свідчить сума, вказана у розрахунку заборгованості, який наданий позивачем разом із позовною заявою.
Твердження скаржника щодо того, що позивачем не надано розрахунок по квартирі не відповідає дійсності, оскільки Розрахунок заборгованості був наданий позивачем разом із позовною заявою.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що позивачем не надані докази, на яких правових підставах Енергодарська філія «Єврокомунсервіс» виконувала вказані роботи, тобто відсутній договір між підприємствами.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
ТОВ «Місто для людей Енергодар» визначено переможцем конкурсу «Про призначення управителя багатоквартирних будинків у місті Енергодар», про що між Співвласниками багатоквартирного будинку від ім`я яких діє Енергодарський міський голова Музика П.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар», укладено Договір № 08/06/2018-15 від 08.06.2018 року, про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_6 .
Відповідно до підпункту 2 пункту 10 зазначеного Договору, Товариство надає послуги відповідно до вимог та правил управління будинком.
Відповідно до підпункту 4 пункту 10 Договору Управитель зобов`язаний здійснювати управління майном особисто, а також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт. 
Для надання послуг Товариство залучило субпідрядну організацію Енергодарську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокомунсервіс», про що укладено Договір № 07/05/2018-25 від 07.05.2018 року на комплексне обслуговування та утримання будинків та прибудинкових територій, в якому визначений перелік послуг, які надаються Енергодарською філією ТОВ «Єврокомунсервіс», також у Додатку № 3 до Договору від 07.05.2018 за №07/05/2018-25 визначено перелік адрес, які обслуговує ЕФ ТОВ «Єврокомунсервіс».
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 16 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: