УХВАЛА

28 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/2357/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак"
на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі
за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак"
про стягнення 1328014,88 грн,

ВСТАНОВИВ:
12.04.2021 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/2357/20.
У поданій касаційній скарзі викладено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" про поновлення строку касаційного оскарження, яке обґрунтоване отриманням оскаржуваної постанови 02.03.2021 (в підтвердження чого скаржником додано відповідні докази), а також тим, що керівник скаржника є особою похилого віку, яка вживає додаткових заходів щодо самоізоляції на період карантину, внаслідок чого тільки 12.03.2021 було надано завдання до договору про надання правничої допомоги адвокатом щодо звернення з касаційною скаргою у цій справі.
23.04.2021 до Касаційного господарського суду надійшла заява Харківської міської ради, в якій просить повернути подану касаційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/2357/20 з огляду на відсутність в ній підстав касаційного оскарження.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 23.04.2021 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів в підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку.
Залишаючи подану касаційну скаргу без руху судом зазначено, що в підтвердження поважності зазначених скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причин його пропуску ним не надано відповідних доказів, а також не доведено наявності особливих і непереборних обставин, що перешкоджали йому протягом передбаченого двадцятиденного строку звернутися до суду із касаційною скаргою, зокрема після вручення повного тексту оскаржуваної постанови 02.03.2021 до 22.03.2021, у тому числі після отримання представником скаржника відповідного завдання 12.03.2021.
З огляду на вказане суд наведені обставини в обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження визнав неповажними і такими, що не дають підстави для його поновлення
20.05.2020 до Касаційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/235/20.
У вказаній заяві скаржник зазначає, що єдиним засновником та керівником скаржника є ОСОБА_1 1947 року народження, яка незважаючи на тяжку хворобу продовжує боротьбу за життя та в період до 11.03.2021 вживала заходів з підготовки до вакцинації, у тому числі шляхом самоізоляції, у зв`язку з чим завдання про касаційне оскарження судових рішень було надано адвокату лише 12.03.2021.
В підтвердження викладених доводів заявником додано лише виписку з історії хвороби від 14.03.20218.
Розглянувши подану скаржником заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів не визнає наведені нові доводи скаржника поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, з огляду на таке.
Відповідно до статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Повний текст оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 складено 25.02.2021, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.
Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 17.03.2021, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
З урахуванням наведених положень ГПК України та доказів вручення скаржнику оскаржуваної постанови, останній день двадцятиденного строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 (повний текст складено 25.02.2021) у справі № 922/2357/20, який може бути поновлений з урахуванням її вручення скаржнику 02.03.2021, припадав на 22.03.2021.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" надіслано поштою 01.04.2021, що підтверджується конвертом, тобто з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження.
Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").
При цьому якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").
Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Доводи скаржника щодо хвороби керівника, підготовки його до вакцинації та надання доручення на касаційне оскарження адвокату 12.03.2021 не можуть бути розцінені судом як поважними чи як непереборними обставинами для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами, які б підтверджували об`єктивність вказаних причин, замість чого надана лише виписка хвороби керівника за 2018 рік, а неможливість адвоката подати касаційну скаргу через його завантаженість обумовлена суб`єктивними причинами, оскільки адвокат Рижков І. П. брав участь у засіданні в апеляційному суді, під час якого було ухвалено постанову про залишення рішення суду першої інстанції без змін.
Доказів на підтвердження наведених скаржником підстав неможливості звернутися з касаційною скаргою в межах розумного строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили подати касаційну скаргу до матеріалів заяви не надано.
Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
З викладеного вбачається, що пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути під час звернення з касаційною скаргою.
Однак, з огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяти до уваги для поновлення відповідного строку. Скаржник не навів будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.
Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Виходячи із викладеного, суд визнає наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/2357/20.
Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісіак" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/2357/20.
2. Направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бісіак" копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами на 31 (тридцять одному) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 29.03.2021 № 1 про сплату судового збору.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

О. В. Случ