ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1013/21 Справа № 205/6968/19 	  	Головуючий у першій інстанції:  Басова Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Державної казначейської служби України, третя особа -  ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, – 

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором позики у розмірі 1700000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1200,00 грн. Самарським районним судом м. Дніпропетровська у справі №206/6779/18 підготовлені та видані 2 виконавчі листи, які 27.05.2019 року пред`явлені до виконання до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Із заявою про відкриття виконавчого провадження звернувся ОСОБА_3 , який просив прийняти до примусового виконання виконавчий лист №136/6779/18 від 22.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1700000,00 грн. 29.05.2019 року заступником начальника відділу Єремєєвою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59232213, якою також стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 170000,00 грн. 30.05.2019 року за вимогою ОСОБА_3 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 . При цьому банківська установа, у якій відкрито зазначений картковий рахунок, постанова про арешт коштів боржника не містить. 30.05.2019 року державним виконавцем до АТ «ПриватБанк» направлена платіжна вимога про стягнення з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 1870138,28 грн. 07.06.2019 року з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «ПриватБанк» списані грошові кошти у сумі 1757769,35 грн. на підставі вимоги державної виконавчої служби від 03.05.2019 року, що для ОСОБА_1 стало несподіванкою, бо вона не є боржником за жодним зобов`язанням, в тому числі у справі Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/6779/18. Після списання грошових коштів із карткового рахунку, ОСОБА_1 за допомогою служби підтримки клієнтів АТ «ПРИВАТБАНК» (за телефоном 3700) з`ясувала, що списання грошових коштів відбулось на підставі вимоги державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. 20.06.2019 року, з`явившись у прийомний час до приміщення Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 було вручено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у ВП №59232213 з примусового виконання виконавчого листа №206/6779/18, виданого 22.04.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1700000,00 грн. Листом № 9/99/2019 від 03.07.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська повідомлено, що виконавчий лист №206/6779/18, який перебуває на виконанні в Новокодацькому ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не відповідає виконавчому листу, який видавався Самарським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки форма відрізняється від оригіналу. Отже, позивачем з`ясовано та доведено, що на виконанні Новокодацького ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист Самарського районного суду м. Дніпропетровська, який судом не видавався. Водночас, 26.06.2019 року постановою начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області скасована постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року. 03.07.2019 року ОСОБА_1 у Самарському районному суді Дніпропетровська отримана відповідь з інформацією про те, що судом виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1700000,00 грн. не видавався, яка того ж дня передана до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області разом з заявою про здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця в порядку ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою про перевірку виконавчого провадження від 05.07.2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 року, про арешт котів боржника від 30.05.2019 року та постанова про стягнення виконавчого збору від 30.05.2019 року скасовані, виконавчий документ на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу без прийняття до виконання. Разом з тим, скасувавши постанову про відкриття виконавчого провадження та повернувши виконавчий документ без прийняття до виконання, Новокодацький ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не повернув ОСОБА_1 списані з її карткового рахунку в межах виконавчого провадження грошові кошти у розмірі 1757769,35 грн. 15.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про повернення грошових коштів у розмірі 1757769,35 грн., які були стягнуті виконавчою службою в рахунок виконавчого збору. Грошові кошти у розмірі 1700000,00 грн. ОСОБА_1 по теперішній час так і не повернуті, з повідомленням про те, що кошти перераховані стягувачу – ОСОБА_3 за скасованим виконавчим провадженням та виконавчим листом, який судом не видавався. Тому позивач просила стягнути з Державного бюджету України на її користь грошові кошти в розмірі 1700000,00 грн. та в рахунок компенсації моральної шкоди 170000,00 грн. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 28 серпня 2020 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №206/6779/18 за позовом  ОСОБА_5 до  ОСОБА_4  про стягнення боргу за договором позики.
Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року №206/6779/18 позовних ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики від 27 липня 2017 року у розмірі 1700000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір у розмірі 1200,00 грн.
Судом апеляційної інстанції оглянуто вказану вище цивільну справу, заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року №206/6779/18 не оскаржувалось та набрало законної сили. 
Також встановлено, що постановою заступника начальника Новокодацького ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 29.05.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59232213 з виконання виконавчого листа №206/6779/18, виданого 22.04.2019 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_3  боргу 1700000,00 грн. (а.с. 90, 92 том 1).
Постановою заступника начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Єремєєвої О.О. від 29.05.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 102 том 1).
04 червня 2019 року із карткового рахунку ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №206/6779/18 від 22.04.2019 року, виданого Самарським районним судом м.Дніпропетровська, у виконавчому провадженні №59232213 списано грошові кошти в сумі 1870138,28 грн. (а.с. 106 том 1).
Відповідно до розпорядження № ЄДРВП №59232213 грошові кошти в сумі 1870138,28 грн., що надійшли 07.06.2019 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого провадження №59232213 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу 1700000,00 грн. перераховано: 1700000,00 грн. – ОСОБА_3 ; 170000,00 грн. – виконавчий збір; 138,28 грн. – витрати ГУЮ (а.с. 107-109 том 1).
Грошові кошти в сумі 1700000,00 грн. 11 червня 2019 року були перераховані на рахунок стягувача ОСОБА_3 , що підтверджується копією платіжного доручення №4805 від 11.06.2019 року (а.с.с 108 т.1). 
Постановою начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.06.2019 року виконавче провадження №59232213 закінчено, у зв`язку з виконанням вимог виконавчого документа в повному обсязі (а.с. 111 том 1).
Постановою в.о. начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.06.2019 року перевірку виконавчого провадження №59232213 закінчено; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2019 року; направлено на адресу стягувача лист щодо повернення помилково перерахованих коштів в розмірі 102156,74 грн. (а.с. 119 том 1). 
Згідно листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська №9/99/2019 від 03.07.2019 року, 10.12.2018 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська була подана позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та присвоєний ЄУН №206/6779/19; виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Новокодацькому ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не відповідає виконавчому листу, який видавався Самарським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки форма відрізняється від оригіналу; у верхньому куті не зазначено номер провадження; зазначені інші учасники судового процесу, в оригіналі ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , в наданій копії виконавчого листа сторонами є ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , відповідно і всі інші дані відрізняються від оригіналу; секретар Соловйова О.В. не може видавати виконавчий лист, оскільки вона не є секретарем суду; так само на печатці суду відображені не всі символи, а саме перед і після слова «Україна» не має такого символу «*»; дата видачі виконавчого листа в оригіналі 15.04.2019 року, а в наданій копії 22.04.2019 року (а.с. 14 том 1). 
Відповідно до листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська №9/100/2019 від 03.07.2019 року, станом на 03.07.2019 року в провадженні суду цивільних справ відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надходило та не перебувало; виконавчий лист про примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судом не видавався (а.с. 132 том 1). 
Постановою начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.07.2019 року перевірку виконавчого провадження №59232213 закінчено; скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 року; скасовано постанову про арешт коштів боржника від 29.05.2019 року; скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 29.05.2019 року; винесено повідомлеення про повернення виконавчого документу без виконання (а.с. 134 том 1). 
Відповідно до розпорядження № ЄДРВП №59232213 грошові кошти в сумі 57765,87 грн., що повернулись на депозитний рахунок відділу 11.07.2019 року відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» перераховано ОСОБА_1 (а.с. 173, 177 том 1).
Позивач звернулась 22 липня 2019 року до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про повернення грошових коштів із зазначенням реквізитів для зарахування коштів (а.с. 174-175 т.1). 
Листом Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.08.2019 року №45193 повідомлено ОСОБА_1 , що кошти в сумі 57765,87 грн. перераховані на її рахунок; щодо повернення коштів в сумі 1700000,00 грн., які перераховані ОСОБА_3 , державним виконавцем 08.07.2019 року направлено лист щодо повернення коштів, станом на 05.08.2019 року кошти на депозитний рахунок відділу не повернулись; також 15.07.2019 року направлено повідомлення до Новокодацького відділення поліції щодо реагування відповідно до чинного законодавства (а.с. 176 т.1). 
Також встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2019 року було внесено відомості за номером 42019040000000746 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з тим, що невстановлена особа, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, надала до Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчий лист №206/6779/18, виданий 22.04.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, який містить ознаки підробки, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1700000,00 грн., на виконання якого на підставі вимоги державного виконавця від 03.05.2019 з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ «ПриватБанк», 07.06.2019 списані грошові кошти у сумі 1757769,35 грн., чим завдано ОСОБА_1 шкоду в особливо великому розмірі. 
Статтею 56 Конституції України закріплено право особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
За змістом статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421). 
Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. 
При розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, частини другої статті 87 Закону «Про виконавче провадження», а також статей 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.
З наведеного вище випливає, що шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.
Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Отже, відшкодування збитків – це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта – правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. 
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 03 червня 2020 року у справі №642/3839/17. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засад верховенства права та обов`язковості виконання рішень (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»). 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги недоведеність позивачем наявності неправомірних (незаконних) дій чи бездіяльності державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, якому було пред`явлено до виконання виконавчий лист №206/6779/18 від 22.04.2019 року Самарського районного суду м. Дніпропетровська, який, як з`ясувалось пізніше, не видавався відповідним місцевим судом у передбаченому діючим законодавством порядку, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди за даним позовом. 
Встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року №206/4151/20 відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) Єремєєва О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на дії державного виконавця. Роз`яснено скаржнику, що скарга повинна вирішуватися за правилами адміністративного судочинства Дніпропетровським окружним адміністративним судом. 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 із відповідною скаргою на дії державного виконавця до суду адміністративної юрисдикції не звернулась. Даний факт також визнано представником позивачки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
Колегія звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження незаконності дій державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, зокрема, судового рішення, яким було б встановлено незаконність рішень посадової особи вказаного відділу державної виконавчої служби. 
Доводи апеляційної скарги про наявність постанови начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.07.2019 року за фактом перевірки виконавчого провадження №59232213, якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 року; скасовано постанову про арешт коштів боржника від 29.05.2019 року; скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 29.05.2019 року; винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання, - не спростовує викладених вище висновків та не доводить вини державного виконавця, оскільки скасування зазначених процесуальних документів відбулося у зв”язку з повідомленням державній виконавчій службі інформації, що відповідний виконавчий лист місцевим судом, у передбаченому діючим законодавством порядку, не видавався.
Позов, що заявлений у даній справі, є передчасним та необґрунтованим.
Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування, зі скаргою на дії (бездіяльність, рішення) державного виконавця, посадової особи державної виконавчої служби, тощо.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року, з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року про виправлення описки, – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді