Дата документу 01.09.2021 Справа № 334/3179/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/3179/21 Головуючий у 1 інстанції: Добрєв М.В. Провадження № 22-ц/807/2336/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянова Г.С.
при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року про відмову у забезпеченні позову  ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Зінченко Юрій Олексійович про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, поновлення права власності,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 року позивач звернулась до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: державний реєстратор виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Зінченко Ю.О. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, поновлення права власності.

Одночасно позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій  ОСОБА_1 просила в якості забезпечення позову заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у тому числі приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1596649323101) до розгляду справи по суті.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Котелевського К.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що між сторонами виник спір з приводу права власності на квартиру. У банку є об`єктивна можливість вчинити відчуження спірної квартири, оскільки спірна квартира цікавить банк виключно в контексті її реалізації та отримання за це грошових коштів. Враховуючи , що ОСОБА_1 заявлено вимоги про поновлення права власності, визнання протиправними та скасування державної реєстрації права власності за АТ «ПУМБ» на квартиру, тому існує реальна можливість подальшої реалізації зазначеного нерухомого майна, що, в свою чергу, може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. 

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд виходив з того, що позивач не навела достатніх підстав для необхідності застосування обраних заходів забезпечення позову, а тому визнав їх безпідставними та необґрунтованими.

Між тим, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).
Як зазначено у роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з роз`ясненнями п. 4 цієї Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2018р., прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченком Ю.О. щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ», та поновлення за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 29.08.2007р.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2003р. за № 1328 набула право власності на 3/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З власником іншої частини вказаної квартири 29 серпня 2007р. також був укладений договір купівлі-продажу.
Для придбання цих 2/5 часток вказаної квартири 29.08.2007р. ОСОБА_1 уклала із ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого являється ПАТ «ПУМБ», а на теперішній час - АТ «ПУМБ», кредитний договір № 5613181, за умовами якого банк надав позивачу кредитні кошти в розмірі 27 000дол. США. 

На забезпечення виконання умов кредитного договору сторони уклали договір іпотеки № 5613214 від 29 серпня 2007р., за умовами якого для забезпечення виконання обов`язків за кредитним договором позивач передала банку в іпотеку квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконання умов кредитного договору банк звернув стягнення на вищевказану квартиру шляхом реєстрації за собою права власності в позасудовому порядку. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2018 р. прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області, Зінченком Ю.О..
Отже, на теперішній час власником вище зазначеної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться АТ «ПУМБ» ( а.с. 40). 

Відтак, у разі ухвалення можливого рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення щодо реєстрації права власності на квартиру, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та поновлення інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, оскільки до закінчення розгляду справи АТ «ПУМБ», будучи власником вищенаведеної квартири, має реальну можливість вчинити дії щодо розпорядження цим майном.

Між тим, при вирішенні питання забезпечення позову, районним судом не було враховано вказаних обставини та не взято до уваги аргументи позивача про доцільність застосування обраних заходів забезпечення позову.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків суду обставинам справи знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими.

Верховний Суд неодноразово приходив до висновків, що встановивши, що між сторонами існує спір, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування та державного реєстратора, на підставі яких здійснено перереєстрацію права на спірне майно, суд повинен забезпечити виконання ймовірного судового рішення шляхом накладення заборони реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до його відчуження, внаслідок чого істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову.
У Постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18 висловлено правову позицію, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не призведе до суттєвого обмеження правомочностей АТ «ПУМБ» як власника, а лише попередить його можливі дії з розпорядження майном. 

Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2020 року по справі № 442/3250/18 зазначив в аналогічній ситуації наступне: застосований судом першої інстанції вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Права АТ «ПУМБ» у ситуації, що склалась, вже забезпечені тим, що він є зареєстрованим іпотекодержателем спірної квартири, а забезпечення позову саме по собі не призведе до позбавлення його такого права. В даному випадку мова йде лише про тимчасове обмеження. 

Отже, обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що вимога ОСОБА_1 про заборону державним реєстраторам та будь-яким іншим суб`єктам реєстраційних дій приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій відносно за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті не підлягає задоволенню, оскільки забезпечення позову у вказаний спосіб як заборона прийняття заяв може обмежувати діяльність державного реєстратора. 

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суперечить вимогам положень статті 150 ЦПК України та матеріалам справи, то її не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника  - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року про відмову у забезпеченні позову у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення у справі за позовом  ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, поновлення права власності шляхом накладення заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1596649323101) .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення 
Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Боржник: Акціонерне Товариство "Перший Український Міжнародний Банк", код ЄДРПОУ: 14282829, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Строк пред`явлення до виконання до «01» вересня 2024 року.
Дата видачі документа «03» вересня 2021 року.

Копію ухвали направити учасникам справи в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України, для відома та виконання

Повний текст постанови складений 03 вересня 2021 року

Головуючий:                 Маловічко С.В.

Судді:         Гончар М.С.

               Подліянова Г.С.