ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/1186/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Трошиної А.С., 
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу                               Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року (головуючий суддя - Юрков Е.О.) в адміністративній справі

за позовом                                         фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 

до                                                   Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області 

про                                                   визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якій просив суд:
визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області рішення про застосування фінансових санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу: №000057/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.02.2020 р., №000215/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 11.08.2020 р.
В обґрунтування позову зазначено, зокрема про те, що рішення про застосування фінансових санкцій №000057/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.02.2020 р., №000215/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 11.08.2020 р., яким застосовано штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, є протиправними, оскільки ґрунтуються на хибних висновках актів перевірки № 18936/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.12.2019 р. та № 40098/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 25.06.2020 р. Позивач вказує, що, на його думку, він має законні підстави для реалізації алкогольних напоїв на розлив, оскільки має статус стаціонарного закладу громадського харчування. Факт реалізації Позивачем підакцизного товару за цінами, які є нижчими за мінімальну роздрібну ціну, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 р., на думку останнього, не підтверджено належними доказами, а є лише припущенням. Щодо порушення в частині торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями Позивачем зазначено, що в спірний період ліцензія перебувала в органі ліцензування для проставлення відмітки про внесення чергової сплати, а її копія була розміщена у куточку споживача.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року по справі №160/1186/21 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено (а.с. 186-190).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що за приписами п. 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Відповідач, також, зазначив про те, що при поданні відзиву останнім було надано до суду першої інстанції належні докази на підтвердження встановлених в ході фактичної перевірки правопорушень, а саме: фото щодо встановлених порушень, ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 26.12.2018 року, ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 24.09.2019 року, Х-звіт денний від 25.06.2020 року, Z-звіт за 30.03.2020 року.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.
Відзив мотивовано, зокрема тим, що доводи Відповідача про порушення Позивачем вимог статей 11-1, 15-3 Закону №481/95 є лише припущеннями, що не підтверджені жодними належними доказами.
Разом з апеляційною скаргою Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області заявило клопотання від про заміну сторони в порядку правонаступництва, а саме: Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) на Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).
Згідно зі ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів порадившись на місці ухвалила допустити заміну відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658).
Позивач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання 23 червня 2021 року свого представника не направив, про причини неявки суд не сповістив.
За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки представника Відповідача, ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи, які не з`явились.
В судовому засіданні 23 червня 2021 року представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника Відповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований 20.06.2002 року виконавчим комітетом Кам`янської міської ради, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області; видами діяльності є: роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (основний); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; обслуговування напоями.
Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний № 04030308201802724 зі строком дії: до 03.01.2020 року, реєстраційний №04030308201901339 зі строком дії: до 27.03.2020 рок, реєстраційний № 04030308202001875 зі строком дії: до 08.01.2021 року. Згідно відмітки про поточні сплати за ліцензії: сплачено за період з 27.03.2019 р. до 27.03.2020 р. платіжними дорученнями: від 17.12.2019 р. № @PL533769; від 02.10.2020 р. № @PL716342; від 17.12.2019 р. № @PL533769.
Також, Позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний № 04030311201904818 від 01.10.2019 року зі строком дії: до 01.10.2020 року. 
28.12.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 .
За наслідками перевірки складено акт №18936/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.12.2019 року, згідно з яким встановлено таке: реалізатором здійснено продаж горілки «Приватна Колекція» 0,1 л., за ціною 12,25 грн. на розлив, та сигарет «LМ» поштучно за ціною 3,00 грн. Чек на алкогольний напій та тютюновий виріб не надано, реалізатор від пояснень відмовилась. В ході проведення перевірки встановлено: реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж встановлено діючим законодавством; реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без дозвільних документів, які надають статус громадського харчування; реалізація тютюнових виробів поштучно.
У висновку акта зазначено про порушення Позивачем: ст. 15, ст.15-3, ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».
Акт перевірки № 18936/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.12.2019 р. направлявся на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 02.01.2020 року та відправлення повернуто до адресата - Кам`янська ДПІ з зазначенням причини «за закінченням встановленого строку зберігання».
На підставі акта №18936/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.12.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відносно ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення №000057/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.02.2020 р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму 23600 грн. за порушення ст.ст. 15-3, 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», у тому числі: 6800,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями на розлив для споживання на місці за відсутності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування; 6800,00 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами поштучно; 10000,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.
Вказане рішення направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та відправлення повернуто до адресата - Кам`янська ДПІ з зазначенням причини «за закінченням встановленого строку зберігання».
25.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 .
За наслідками перевірки складено акт № 40098/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 25.06.2020 року, згідно якого перевіркою встановлено: здійснюється реалізація тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером таких виробів, а саме: продаж сигарет «Marlboro» за ціною 56,00 грн. Згідно Z-звіту 30.03.2020 р. здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме пиво «Карлсберг» 0,5л. за ціною 23,00 грн., сидр «Сомерсби» 0,5 л. за ціною 29,40 грн.
У висновку акта зазначено про порушення Позивачем: ст.11-1, ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Акт перевірки № 40098/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 25.06.2020 р. отриманий ФОП ОСОБА_2 22.07.2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
На підставі акта №40098/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 25.06.2020 р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відносно ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення №000215/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 11.08.2020 р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму 27000 грн. за порушення ст.ст. 11-1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у тому числі: 10000,00 грн. - роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером таких виробів; 17000,00 грн. - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Вказане рішення направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 11.08.2020 року та отримано останнім 22.08.2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Правомірність винесення Відповідачем рішень №000057/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.02.2020 року та  №000215/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 11.08.2020 року є предметом судового розгляду у даній справі.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наведені в актах перевірки обставини щодо порушення Позивачем вимог статті 11-1 Закону № 481/95, в частині реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, та статті 15-3 Закону № 481/95-ВР в частині продажу поштучно тютюнових виробів, а також в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування не підтверджені належними доказами. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).
Відповідно до підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів.
Згідно статті 1 Закону № 481/95, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.
Підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Згідно статті 11-1 Закону № 481/95, встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.
Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Відповідно до частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема: поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар).
Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.
Згідно частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: 
- порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;
- оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень;
- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;
- роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.
З матеріалів даної справи встановлено, що Відповідач внаслідок проведення фактичних перевірок дійшов висновків про порушення Позивачем вимог статті 11-1 Закону № 481/95, в частині реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, та статті 15-3 Закону № 481/95-ВР в частині продажу поштучно тютюнових виробів, а також в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.
На підтвердження таких висновків Відповідачем було надано до суду першої інстанції: фотознімки щодо встановлених порушень (а.с. 78-80); ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 26.12.2018 року (а.с. 85); ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 24.09.2019 року (а.с. 84); Х-звіт денний від 25.06.2020 року (а.с. 100); Z-звіт за 30.03.2020 року (а.с. 109).
При цьому, в апеляційній скарзі Відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним доказам.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями: реєстраційний № 04030308201802724 зі строком дії: до 03.01.2020 року, реєстраційний № 04030308201901339 зі строком дії: до 27.03.2020 рок, реєстраційний № 04030308202001875 зі строком дії: до 08.01.2021 року. Згідно відмітки про поточні сплати за ліцензії: сплачено за період з 27.03.2019 р. до 27.03.2020 р. платіжними дорученнями: від 17.12.2019 р. № @PL533769; від 02.10.2020 р. № @PL716342; від 17.12.2019 р. № @PL533769.
Також, ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний № 04030311201904818 від 01.10.2019 року зі строком дії: до 01.10.2020 року. 
Таким чином, судом першої інстанції не було залишено поза увагою ліцензії, копії яких були надані Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву у даній справі.
З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність вищезазначених ліцензій спростовує доводи Відповідача щодо реалізації Позивачем алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме пиво «Карлсберг» 0,5л. за ціною 23,00 грн., сидр «Сомерсби» 0,5 л. за ціною 29,40 грн. в перевіряємий період.
Щодо висновків актів перевірки про порушення Позивачем вимог статті 11-1 Закону №481/95, в частині реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, статті 15-3 Закону № 481/95-ВР в частині продажу поштучно тютюнових виробів, а також в частині продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, суд першої інстанції правильно вказав про те, що Відповідач в підтвердження наведених в актах перевірки № 18936/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.12.2019 р. та № 40098/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 25.06.2020 р. тверджень надав фотознімки, з яких не виявляється можливим встановити: суб`єкта, який здійснив реалізацію продукції (алкогольних напоїв та тютюнових виробів); вид продукції (алкогольних напоїв та тютюнових виробів), реалізація якої була здійснена; ціну, за якою була здійснена реалізація такої продукції.
Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції та зазначає про те, що з наданих Відповідачем фотознімків, не вбачається можливим підтвердити, викладені в актах перевірки висновки, оскільки: на фотознімку (а.с. 78) видно лише фасад магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; на фотознімку (а.с. 79) зафіксовано лише стелажі з алкогольними напоями без фіксації об`єктів, які б дали змогу ідентифікувати такі стелажі як такі, що встановлені саме в магазині Позивача; на фотознімку (а.с. 80) зафіксовано пластиковий стакан з невідомою прозорою рідиною та один тютюновий виріб невідомого походження без фіксації об`єктів, які б дали змогу ідентифікувати місцезнаходження вказаних предметів саме в магазині Позивача та які б свідчили про факт продажу Позивачем або його працівником таких предметів покупцям у тому вигляді, у якому вони зафіксовані на фотознімку.
Щодо посилань Відповідача на Х-звіт денний від 25.06.2020 року (а.с. 100) та Z-звіт за 30.03.2020 року (а.с. 109), суд апеляційної інстанції зазначає про те, що з огляду на підтвердження належними доказами факту наявності у Позивача діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в перевіряємий період, вказані звіти жодним чином не підтверджують порушення Позивачем вимог Закону № 481/95-ВР. 
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування до Позивача штрафів, відповідно до рішень про застосування фінансових санкцій №000057/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 28.02.2020 р., №000215/04-36-32-03/ НОМЕР_1 від 11.08.2020 р., з огляду на недоведеність Відповідачем належними та достатніми доказами факту порушень Позивачем вимог Закону № 481/95-ВР.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі №160/1186/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена  30 червня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова