Справа № 451/1180/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З. 
Провадження № 22-ц/811/1653/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:80

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
                                суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційною скаргою Приватного Акціонерного товариства «Львівобленерго» на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Львівобленерго» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:
29 липня 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного товариства «Львівобленерго» про стягнення коштів у розмірі 97 167 гривень 51 копійка, з яких 97 129 гривень 30 копійок попередня оплата за неналежне виконання договірних зобов`язань та 38 гривень 21 копійка пені (а.с.2-7).
В процесі розгляду справи ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с.88).
Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року клопотання представника позивача – задоволено частково.
Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватне Акціонерне Товариство «Львівобленерго» про стягнення коштів в розмірі 97 129 гривень 30 копійок.
Клопотання представника відповідача адвоката Гавенко О.Б. задоволено частково.
Провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення ОСОБА_1 із Приватного Акціонерного Товариства «Львівобленерго» 38 гривень 21 копійка пені закрито.
Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року оскаржив відповідач ПрАТ «Львівобленерго».
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду в частині зупинення провадження у справі є незаконною і необґрунтованою через те, що судом першої інстанції неправильно установлено обставини, які мають значення для справи, неправильно протлумачено норми закону та не застосовано норми закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.
Матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача (предметом позову), стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення у цій справі, є стягнення суми грошових коштів у розмірі 97 167,51 грн, з яких 97 129 грн 30 коп. є попередньою оплатою, а 38 грн 21 коп. є пенею.
Підставою позову, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач зазначає, що послуги з приєднання у строк встановлений пунктом 3.1.1 Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №217-0592/2 від 31.10.2019 відповідачем не надано. За умовами п.5.3 Договору, у разі перевищення строку надання послуги приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів виконавець послуги зобов`язаний повернути замовнику кошти, отримані як попередня оплата (у розмірі 100% плати).
Незважаючи на належне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач все ж забажав повернути суму попередньої оплати за Договором, а тому наявний спір стосується лише стягнення штрафних санкцій, які не були присуджені судом спадкодавцеві за життя. Таким чином, спірні правовідносини у цій справі не допускають правонаступництва.
Також звертає увагу, що представник позивача не вправі був подавати клопотання в інтересах позивача, оскільки представницькі відносини після смерті позивача припинили свою дію.
Просить ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року в частині зупинення провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (для вирішення питання про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення коштів в сумі 97129,30 грн).
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, зазначена у п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 цього Кодексу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).
Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). 
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для правонаступництва прав позивача судова колегія зазначає наступне.
У статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:
особисті немайнові права;
право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Статтею 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.
Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті особи, якій були заподіяні збитки в результаті невиконання договору, до складу спадщини входить право на відшкодування як реальних збитків, так і упущеної вигоди (стаття 22 ЦК). До спадкоємців переходить і право вибору способу відшкодування.
Тобто, виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування положень ст.255 ЦПК України.
Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Оскільки представницькі правовідносини мають особистий характер, повноваження адвоката Косендюка Я.А. припинилися негайно з моменту смерті ОСОБА_1 , інтереси якого він представляв, тому з резолютивної частини слід виключити абзац 1: «клопотання представника позивача – задовольнити частково».
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише спираються на власне тлумачення обставин справи та норм права і зводяться до переоцінки доказів. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права до даних правовідносин та правильно кваліфікував їх.
Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Приватного Акціонерного товариства «Львівобленерго» залишити без задоволення.
Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.
Виключити з резолютивної частини абзац 1: «клопотання представника позивача – задовольнити частково».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 17.08.2021.

Головуючий 

Судді