Справа № 462/4786/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 33/811/1560/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності, - ОСОБА_1 ,
представника - адвоката Барабаша В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою з доповненням ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року,
встановив :

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 01.10.2020,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 серпня 2020 року о 20.04 год. у місті Львові на вул. Кульчицької, 1, керував автомобілем марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Ладубець Р.І. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Стосовно пропущеного строку апелянт зазначив, що копії постанови вчасно не отримував, лікувався після ускладнень від Сovid-19, а тому не мав можливості вчасно подати обгрунтовану апеляційну скаргу.
Апелянт покликається на те, що його було зупинено працівниками поліції коли він їздив та розшукував ліки для сина, який 30.07.2020 захворів на Сovid-19, а він сам має захворювання сердця і є в групі ризику, як особа яка контактувала з хворим. Від продування приладу відмовився, оскільки не довіряє таким приладам. У нього була стресова ситуації і він міг виглядати збудженим, руки тремтіли, почервонені обличчя чи очей через переживання. У стані алкогольного сп`яніння не був. Думав лише про необхідні ліки для сина. У подальшому він, 13.08.2020, також захворів на Сovid-19 і мав, через захворювання серця, важкі ускладнення. Лікувався до 09.10.2020, а тому присутнім на судовому засіданні не міг бути. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , підтримане його представником про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 526408 від 02.08.2020 складений о 20:20 год. у присутності двох свідків, який ОСОБА_1 відмовився підписувати,і у нього були вилучені права водія, давати пояснення та отримувати копію протоколу відмовився (а.с. 1);
- диск з відеозаписом(а.с.2);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.4);
- ксерокопія постанови від 02.08.2020 складеної на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП за керування ТЗ будучи не пристебнутим ременем безпеки (а.с.5);
- рапортом командира взводу 1 роти 2 бат.3 УПП у Львівській області Ю.Каторніна (а.с.6).
У суді апеляційної інстанції було переглянуто диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції , який був доступний і суду першої інстанції, з якого вбачається особиста відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ. На даному записі видно, що водій ОСОБА_1 веде себе спокійно, заторможено, пояснень працівникам поліції не надає.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Покликання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки йому це у провину не ставиться так, як ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність і за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння. 
Факт відмови ОСОБА_1 , який він і не заперечував, від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження. 
Апеляційну скаргу з доповненням ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена