ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" липня 2021 р.           Справа№ 910/10956/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Пантелієнка  В.О. 
          Сотнікова  С.В. 

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 
у справі № 910/10956/15 (суддя Грєхова О.А.)
за скаргою    Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
на дії    Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі № 910/10956/15
за позовом    Національного банку України
до    Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
за участю третьої особи,    яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк"
про    звернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 05.07.2021
ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно якої скаржник просить суд:
- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича щодо виставлення на реалізацію на електронних торгах Державного підприємства «Сетам» майна ТОВ «Станіславська торгова компанія», а саме цеху по виробництву лікеро-горілчаних виробів загально площею 12346,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківська, вул. Промислова, 29 (номер лоту 445816) неправомірними;
- зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61409886 зняти з реалізації на електронних торгах Державного підприємства «Сетам» майно ТОВ «Станіславська торгова компанія», а саме цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів загально площею 12346,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківська, вул. Промислова, 29 (номер лоту 445816);
- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є, щодо неповідомлення в порядку передбаченому ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про результати визначення вартості чи оцінки майна ТОВ «Станіславська торгова компанія» неправомірними;ь
- зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 6149886 надіслати ТОВ «Станіславська торгова компанія» повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна - цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів загально площею 12346,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківська, вул. Промислова, 29в порядку передбаченому ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».
В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що ТОВ «Станіславська торгова компанія» не отримало повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна від державного виконавця та не ознайомлена з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна в розумінні ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що 01.10.2020 отримав повідомлення виконавця про оцінку арештованого майна, в якому не вказано хто саме проводив оцінку майна та склав відповідний звіт, як і не надано копії звіту.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилено.
Ключовим мотивом ухвали є:
-          скаржником у скарзі не зазначено, які його права чи свободи порушені діями державного виконавця та яким чином такі права можуть бути відновлені.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу № 910/10956/15 для розгляду до Господарського суду міста Києва в якому відкрито провадження про банкрутство ТОВ «Станіславська торгова компанія». 
Ключовими аргументами скарги є:
- суд протиправно відмовив у клопотанні про передачу справи до суду, який розглядає справу про банкрутство ТОВ «Станіславська торгова компанія»;
- суд невірно визначив, що права та свободи скаржника не порушенні.
Від НБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ключовими аргументами відзиву є:
-          права скаржника не порушенні;
-          у цій справі майновий спір, стороною в якому є боржник, уже вирішений з ухваленням остаточного судового рішення.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 у справі №910/10956/15 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Доманська М.Л. , Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/10956/15, справу призначено до розгляду на 03.03.2021.
В судовому засідання 03.03.2021 колегія оголосила перерву у розгляді справи до 08.04.2021.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Полякова Б.М. на лікарняному, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020, призначений на 08.04.2021 - не відбувся.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №910/10956/15 за апеляційною скаргою ТОВ "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 на 12.05.2021.
Розпорядженням керівника апарату суду від 11.05.2021 у зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О. 
В судовому засіданні 12.05.2021 судова колегія оголосила перерву у розгляді справи до 30.06.2021.
Розпорядженням керівника апарату від 29.06.2021 у зв`язку з перебуванням судді Гарник Л.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Сотніков       С.В., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого    законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
В судовому засідання 30.06.2021 колегія оголосила перерву у розгляді справи до 05.07.2021.
Також колегія зазначає, що ТОВ "Станіславська торгова компанія" було подано клопотання про зупинення провадження у справі. Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання, зазначивши, що скаржником було пропущено строк на подання клопотання, який було передбачено в ухвалі про відкриття провадження у справі.
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 року у справі № 910/10956/15, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 року та постановою Верховного Суду від 21.05.2020 року, позов задоволено, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 13.10.2014 № 43, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" у загальній сумі 1 224 239 240 грн. 01 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 200 000 000 грн., заборгованості за простроченими процентами у розмірі 24 041 095 грн. 89 коп., нарахованої і несплаченої пені за простроченими процентами у розмірі 168 144 грн. 12 коп. та суми штрафу у розмірі 30 000 грн. звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.10.2014 року, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 1323, на наступне нерухоме майно: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративно-виробничого корпусу А, загальною площею 9406,1 кв.м., адміністративного корпусу Б, загальною площею 103,6 кв.м., складу В, загальною площею 1460,1 кв.м., виробничого цеху Л, загальною площею 181,8 кв.м., складу - рампи П, загальною площею 550,6 кв.м., складу М, загальною площею 534,5 кв.м., складу Т, загальною площею 109,8 кв.м. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" у Державний бюджет України 73 080 грн. судового збору.
На виконання вищезазначеного рішення суду, 13.02.2020 Господарським судом м. Києва видано судовий наказ по справі № 910/10956/15.
У силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
28.02.2019 року на підставі судового наказу № 910/10956/15 від 13.02.2020 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. відкрито виконавче провадження №61409886.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.
Так, права та обов`язки виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 1 та п. 1 ч. 2 названої статті встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Водночас, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та аналогічна норма міститься у ст. 339 ГПК України).
24.09.2020 Міністерством юстиції України було отримано та зареєстровано за вхідним № 28185-33-20 вказаний звіт про оцінку майна, про що свідчить штамп на супровідному листі та ідентифікаційний штрих код Міністерства юстиції України.
01.10.2020 року ТОВ «Станіславська торгова компанія» отримала поштове відправлення з трек-номером № 0405347275840 в якому містилось повідомлення головного державного виконавця Нідченка Д.Є. від 24.09.2020 № 61409886/20.1/4 про оцінку арештованого майна.
У відповідності до отриманого Повідомлення про оцінку арештованого майна №61409886/20.1/4 державний виконавець повідомив ТОВ «Станіславська торгова компанія» про те, що проведена оцінка арештованого майна і відповідно до звіту про оцінку майна від 17.09.2020, загальна ринкова вартість майна боржника ТОВ «Станіславська торгова компанія», на яке було накладено арешт, станом на 17.09.2020 складає 40 966 934 грн без врахування ПДВ.
Згідно з ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. 
В свою чергу, стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження» унормовує визначення вартості майна боржника; оцінку майна боржника, а отже її зміст пов`язується безпосередньо із визначенням вартості майна, відповідно і її зміст породжує певні права і обов`язки учасників виконавчого провадження, які спрямовуються на оцінку майна.
Відтак, сама сутність комплексу прав та обов`язків унормованих статтею 57 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» спрямовується на оцінку майна боржника і має розглядатись у контексті із самою оцінкою майна, а не як комплекс непов`язаних дій.
Разом з тим, як вбачається із поданої скарги, скаржником не ставиться питання оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, у поєднанні із заявленими у даній скарзі вимогами.
В свою чергу, як встановлено судом першої інстанції та ЄДРСР, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/13550/20 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича задоволено, визнано дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича щодо проведення оцінки нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», а саме нежитлових будівель (цех) загальною площею 12 346,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29 і визначенні його вартості в межах виконавчого провадження № 61409886 неправомірними та зобов`язано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61409886 провести нову оцінку з визначення ринкової вартості нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», а саме нежитлових будівель (цех) загальною площею 12 346,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29 в межах виконавчого провадження № 61409886.
Враховуючи предмет скарги даної скарги у контексті із ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/13550/20, колегія суддів зазначає наступне.
У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17(провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.[…] Разом з тим необґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про порушення прав ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», яке апеляційний господарський суд вбачав у законних сподіваннях боржника на вчинення дій щодо нього державним чи приватним виконавцем відповідно до законодавства та погашення заборгованості в порядку черговості її виникнення. Так, виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (частина друга стаття 15 Закону № 1404-VIII), а розподіл грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) відповідно до положень статей 45, 46 цього Закону здійснюється у встановленій черговості вже після їх стягнення з боржника. Суд апеляційної інстанції не навів правової підстави свого висновку про виконання судових рішень щодо стягнення з боржника коштів саме в порядку черговості виникнення заборгованості та не обґрунтував порушення його прав з огляду на обов`язковість виконання судових рішень».
Натомість скаржником у скарзі не зазначено, які його права чи свободи порушені діями державного виконавця та яким чином такі права можуть бути відновлені, з урахуванням постановленої Господарським судом міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/13550/20 ухвали, тобто до прийняття до розгляду даної скарги, якою зокрема зобов`язано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 61409886 провести нову оцінку з визначення ринкової вартості нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія», а саме нежитлових будівель (цех) загальною площею 12 346,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29 в межах виконавчого провадження № 61409886.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що аргументи скаржника наведені у скарзі жодним чином не втілюють мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у клопотанні представника скаржника про передачу скарги для розгляду у межах справи № 910/13550/20 про банкрутство ТОВ «Станіславська торгова компанія», колегія суддів зазначає наступне.
Суд першої інстанції правильно встановивши, що предметом розгляду поданого ТОВ «Станіславська торгова компанія» клопотання є правомірність дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах вже ухваленого рішення суду у справі № 910/10956/15, а отже судом не вирішується майновий спір, стороною якого є боржник, а тому місцевий суд правильно вважав, що відсутні правові підстави для направлення справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва для розгляду скарги в межах справи №910/13550/20 про банкрутство ТОВ «Станіславська торгова компанія».
Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженої ухвали скаржником не наведено. Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та в більшій мірі дублюють посилання викладені ним у скарзі на дії державного виконавця та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом. 
Оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки. 
Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судом першої істанції обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, колегія суддів погоджується з виконанням судом першої інстанції обов`язку щодо обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування ухвали суду.
За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі № 910/10956/15 постановлена відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни чи скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 2, 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.   253-255, 269, 276, 277,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі № 910/10956/15 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/10956/15  залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу №910/10956/15 повернути до Господарського суду міста Києва.
           5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                В.О. Пантелієнко

                                                                                С.В. Сотніков

Повний текст складено 07.07.2021