П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
24 вересня 2021  року                                                                    м. Київ
                                                                                                                                             справа №355/890/21
    провадження  № 22-ц/824/12385/2021    

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                    судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Журавльова Д.Д.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області, постановлену у складі судді  Червонописького В.С. 05 липня 2021 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення, -
 
В С Т А Н О В И В:
У липні 2021 заявник ОСОБА_1 звернувся до Баришівського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову.
Заяву  обґрунтовує тим, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 заборгованості таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний виконавець активно вживає заходи, які направлені на стягнення заборгованості.  
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позовудо його пред`явлення, відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій посилючись на порушення судом норм процесуального,  просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким  заяву про забезпечення позову до його пред`явлення, задовольнити.   
Зокрема зазначає про те, що в ході виконавчого провадження № 65308852 18 травня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/4 частки земельної ділянки, кадастровий номер 3220285101:14:023:0032, площею 0,225 га, реєстраційний номер об`єкта 2 Реєстраційний номер виконавчого провадження: 65308852 нерухомого майна 299321132202, що належить ОСОБА_1 .
Приватний виконавець активно вживає заходи, направлені на стягнення заборгованості, що підтверджується арештом нерухомого майна для подальшого його опису та реалізації через ДП «СЕТАП» на електронних торгах для погашення боргу за виконавчим написом який оскаржується у Баришівському районному суді Київської області.
У разі  задоволення позову невжиття такого виду забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.
Сторони правом подання відзиву не скористалися.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.
            Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.
За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.
Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.
За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено, що нерухоме майно буде реалізовано через ДП «Сетам», а є лише припущенням, яке нічим не підтверджено. Накладений арешт застосовується для забезпечення виконання виконавчого напису та не був оскаржений. Заявником  не наведено достатніх підстав для забезпечення позову. Не надано відомостей та не зазначено доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Колегія  суддів погоджується з таким  висновком, виходячи з наступного.
            Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
            Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
            Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
            Згідно із пунктом 6 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником  у судовому порядку.
               Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.
            Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
            Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, ОСОБА_1 додав до заяви, зокрема копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про накладення арешту на майно боржника.
В матеріалах справи наявна копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, а також постанова про арешт майна боржника від 18.05.2021.
Разом з тим, накладений арешт застосовується для забезпечення виконання виконавчого напису та не був оскаржений заявником.
Заявник не навів достатніх підстав щодо необхідності застосування забезпечення позову
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, оскільки, як вірно зазначив суд, заявником не доведено, що нерухоме майно буде реалізовано через ДП «Сетам», а є лише припущенням, яке нічим не підтверджено.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.
 З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу, залишити без змін.
 Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року - залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                            Л.Д.Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна