П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1118/21	
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                  Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
1. визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо    застосування січня 2016 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку його індексації грошового забезпечення, в період з 27.07.2017 по 28.02.2018;
2. зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається    обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації   грошового забезпечення   січень 2008 року в сумі 28 829,39 грн з одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабміну України від 15.01.2004 №44;
3. визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно, з застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3882,26 грн., відповідно до абз.4,6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 року №1078;
4. зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3882,26 грн. за період з 01.03.2018 по 28.02.20 включно, в сумі 92 835,78 грн., відповідно до абз.4,6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабміну України від 17.07.2003 року №1078   з одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого    постановою Кабміну України від 15.01.2004 №44;
5. встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період проходження ним військової служби, нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не у повному обсязі, а саме у 2017-2020 роках не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Позивач звернувся до командира військової частини із заявою щодо проведення розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення, однак йому повідомлено, що індексація в період з 27.07.2017 по 28.02.2018 не виплачувалася через відсутність фінансового ресурсу та механізму її нарахування. На думку позивача при обрахунку індексації для вказаного періоду має застосовуватися базовий місяць 2008 року, а не січень 2016, який ВЧ НОМЕР_1 застосовувала у аналогічних справах, оскільки саме у 2008 році в останнє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців, що для спірного періоду є визначальним для визначення базового місяця. Щодо періоду з 01.03.2018, то позивачу належна фіксована сума індексації грошового забезпечення в розмірі 3882,26 грн в місяць, що вбачається із правового регулювання п. 5 Порядку №1078.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у період з січня 2016 року по лютий 2018 року в Міноборони не було. Враховуючи приписи наказу Міноборони №44 від 27.10.2016 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ в 2016 році», який застосовувався з 01.01.2016, відповідач вважає, що для подальшого розрахунку індексації після внесення змін до п.5 Порядку №1078 базовим місяцем слід вважати січень 2016 року. Оскільки позивача зараховано до списків  особового складу ВЧ НОМЕР_1 27.07.2017, то базовим місяцем для нього слід вважати липень 2017 року. Крім того, нарахування індексації грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача, яку позивач не може перебирати на себе. Також відповідач зазначає, що суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень  суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
До суду також надійшли пояснення відповідача щодо розрахунку належної позивачу індексації грошового забезпечення за період з липня 2017 року по лютий 2018 року із врахуванням базовим місяцем січня 2016 року та зазначенням розміру індексації 2618,81 грн. ВЧ НОМЕР_1 додатково зазначила, що за період з березня 2018 року по лютий 2020 року індексація розраховувалася із врахуванням базовим місяцем - березня 2018 року та є виплаченою в повному розмірі, підтвердженням чому слугують відповідно витяги з розрахунково-платіжних відомостей.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що наявність спору щодо визначення базового місяця індексації, який обґрунтовано різними позиціями сторін, виключає можливість визнання даних вимог передчасними, а тому його встановлення є необхідним для вірного вирішення спірних правовідносин.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ    НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по    28.02.2018 включно.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 включно.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у визначенні базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3823,77 грн за період з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зокрема, в обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт наводить доводи, що містилися у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 у період з 27.07.2017 по 28.02.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 25-26).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №172 від 27.07.2017 ст. лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_4 , на підставі наказу командувача Військово-Морських Сил ЗСУ (по особовому складу) від 27.06.2017 №104 прийнято на посаду інженера групи інженерного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 . Крім іншого, зараховано на всі види забезпечення з 27.07.2017 (а.с. 25).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №43 від 28.02.2020 капітана ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас наказом Командувача  Військово-Морських Сил ЗСУ (по особовому складу) від 21.02.2020 №49, визнано вважати таким, що здав справи та займану посаду. З 28.02.2020 його виключено із списків особового складу частини та направлено на зарахування на військовий облік до Хмільницького ОРВК м. Хмільник (а.с. 26).
21.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення в період з 27.07.2017 по 28.02.2018, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за вказаний період (а.с. 9).
Листом від 19.01.2021 за вих. №97/к позивачу повідомлено, що відповідно до    п. 7 роз`яснень директора Департаменту фінансів Міноборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 у зв`язку із внесенням змін до Порядку №1078 індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення.
За таких умов, у 2017 році здійснювати нарахування індексації не було можливим у зв`язку з відсутністю механізму та підстав для прийняття командиром рішення про її виплату. Індексація за 2018-2020 роки виплачена в повному обсязі (а.с. 10).
Відповідно до витягу з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за 2017 рік, капітану ОСОБА_1 індексація в липні-грудні 2017 року не виплачувалася (а.с. 21).
Відповідно до витягу з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за 2018 рік, капітану ОСОБА_1 індексацію виплачено лише в грудні 2018 року в розмірі 71,08 (а.с. 22).
Відповідно до витягу з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за 2019 рік, капітану ОСОБА_1 індексацію виплачено за весь період в загальному розмірі 2134,20 грн (а.с. 23).
Відповідно до витягу з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 за 2020 рік, капітану ОСОБА_1 індексацію виплачено за період січня-лютого 2020 року в загальному розмірі 425,55 грн (а.с. 24).
Вважаючи, що відповідач протиправно не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 27.07.2017 по 28.02.2020, при цьому зазначаючи, що для частини періоду з 27.07.2017 по 28.02.2018 слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року, а для періоду з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно – фіксований розмір індексації 3882,26 грн. згідно абз.4,6 п.5 Порядку №1078, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. 
Підсумовуючи, суд сформував висновки, що за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, а тому ефективним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів останнього є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог по встановленню базового місяця, суд вважав, що дані дії є дискреційними повноваженнями відповідача, а також, що права позивача в даному випадку ще не порушено. Крім того, зазначив, що розрахунок індексації також є компетенцією ВЧ НОМЕР_1 .
Оскільки предметом апеляційного перегляду за відсутності підстав, визначених ч.2 ст.308 КАС України, є рішення суду в частині відмови у позові, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки доводам суду в частині задоволення позовних вимог, а щодо рішення в частині відмови у позові, судова колегія частково не погоджується з висновками суду.
З врахуванням наведеного, перегляд рішення суду першої інстанції слід здійснити в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а саме щодо наявності підстав для встановлення січня 2008 року як базового для періоду з 27.07.2017 по 28.02.2018, а також, чи обґрунтованими є вимоги щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виплачувати позивачу індексацію у фіксованому розмірі 3823,77 грн за період з 01.03.2018 по 28.02.2020.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений    постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078    (далі - Порядок № 1078).
Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що предмет спору охоплює питання встановлення базового місяця для нарахування та виплати індексації, оскільки це має визначальне значення для вірного вирішення спірних правовідносин та сторонами наведено різні підходи щодо його визначення, а тому висновки суду про дискреційність прав відповідача в даному випадку є помилковими. 
Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку № 1078.
Відповідно до абз.1 п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29 січня 2014 р. № 36, які діяли до 01.12.2015) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Вищенаведене свідчить, що з грудня 2015 року змінено правове регулювання питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця), відповідно до якого його визначення за 1 або 100% пов`язано із, зокрема, підвищенням посадових окладів.
Абзацом 1 п. 3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 передбачено, що:
міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Слід зазначити, що вказані дії по відношенні до військовослужбовців вчинено шляхом прийняття постанови Кабміну України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, та яка набрала чинності з 01.03.2018.
За таких умов, в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100% із прив`язкою до підвищення посадових окладів по відношенню до військовослужбовців стало неможливим, оскільки застосування п.5 Порядку №1078 в редакції постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з фактом такого підвищення, яке мало відбутися після 01.12.2015.
Доводи апелянта, що базовим місяцем для періоду з 27.07.2017 по 28.02.2018 є січень 2008 року обґрунтовуються фактом прийняття постанови Кабміну України “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 07.11.2007 року №1294, якою з 01.01.2008 затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців, та яка діяла до дати набрання чинності постанови №704.
Судова колегія вважає дані доводи помилковими, оскільки ретроспективне поширення дії п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) в частині визначення індексу споживчих цін за 1 або 100% (фактично базового місяця) із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою №1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі.
Посилання апелянта на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 по справі №200/9297/19-а не обґрунтовують можливість застосування до періоду з 27.07.2017 по 28.02.2018 базового місяця - січня 2008 року, оскільки в даному випадку Верховний Суд не формував правові висновки щодо визначення базового місяця індексації, а надавав оцінку процесуальним діям суду апеляційної інстанції щодо роз`яснення його постанови.
Доводи відповідача, що до періоду з 01.12.2015 по 28.02.2018 індекс споживчих цін за 1 або 100% (фактично базовий місяць) слід застосовувати січень 2016 року обґрунтовані посиланням на п. 5 Порядку №1078, проте ВЧ НОМЕР_1 жодним чином не доведено, що з початку 2016 року у позивача відбулося підвищення його посадового окладу.
Слід звернути увагу, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Судова колегія враховує, що абз. 2 п. 3 постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 визначено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078   (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471).
Разом з тим, дію абз. 2 п. 3 постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з абз. 1 даного пункту, яким установлено, зокрема, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).
За таких умов, враховуючи, що нові розміри посадових окладів військовослужбовців встановлено постановою №704, починаючи з березня 2018 року, а не з січня 2016 року, то відсутні підстави стверджувати про необхідність обчислення індексу споживчих цін саме з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.
Разом з тим, неможливість встановлення індексу споживчих цін згідно нового правового регулювання через затримку прийняття Кабміном України постанови №704, якою затверджено нові посадові оклади військовослужбовців, в тому числі позивачу, не має створювати для останнього негативних наслідків щодо неможливості отримання належної йому індексації грошового забезпечення.
На думку суду, належний обрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 можливо забезпечити шляхом застосування останнього базового місяця, який по відношенні до конкретної особи було встановлено згідно абз.1 п.5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01.12.2015.
Судова колегія звертає увагу, що за обставинами даної справи позивач прибув до ВЧ НОМЕР_1 з ВЧ НОМЕР_4 та зарахований на всі види забезпечення з 27.07.2017.
Відповідно до п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Судова колегія акцентує увагу, що реалізація внесених до п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013) змін по відношенні до військовослужбовців напряму залежала від факту підвищення їх посадових окладів, що відбулося 01.03.2018, а тому застосування вказаної норми в зазначеній редакції також є обґрунтованим із вказаної дати.
Наведене свідчить, що до військовослужбовців, яких переведено з однієї військової частини в іншу, новоприйнятих, а також тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати  неможливим є застосування п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції Постанови №1013) щодо встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації в період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
На думку судової колегії, затримка прийняття Кабміном України постанови №704 створила ситуацію, за якої нівелювалася можливість визначення місяця початку обчислення індексу споживчих цін щодо вищенаведеної групи військовослужбовців згідно приписів п. 10-2 Порядку №1078 (в редакції постанови №1013), а тому єдиним способом вирішення спірного питання є застосування підходів встановлених п. 10-2 Порядку №1078 в попередній редакції, що була чинною до 01.12.2015, а саме:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації».
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 витребувано від    військової частини НОМЕР_4 (КОД ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) інформацію щодо того:
який місяць останнім застосовувався як базовий при обрахунку індексації грошового забезпечення для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) перед 01 грудня 2015 року;
яка сума грошового забезпечення була виплачена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) за останній повний місяць служби перед прибуттям до військової частини НОМЕР_1 в липні 2017 року.
31.08.2021 до суду надійшла витребувана інформація, яка листом від 03.09.2021 була уточнена з наданням відповідних доказів та зазначенням, що ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_4 в березні 2015 року, а тому саме цей місяць використовувався в якості базового для нарахування  йому індексації. 
ВЧ НОМЕР_4 також надано витяг з розрахункової відомості №7 за липень 2017 року на підтвердження виплати позивачу грошового забезпечення в розмірі 10300,32 грн.
Матеріали справи підтверджують, що в серпні 2017 року ОСОБА_1 виплачено 10006,02 грн, що є меншою сумою грошового забезпечення ніж те, яке він отримав за попереднім місцем служби, а тому підстави для визнання липня 2017 як базового відсутні, оскільки суму індексації не перевищено.
Для обчислення індексації за період з 27 липня 2017 року  по 28 лютого 2018 включно застосуванню підлягає базовий місяць березень 2015 року, як попередньо застосований місяць перед груднем 2015 року.  
Щодо періоду з 01.03.2018 по 28.02.2020, то судова колегія вбачає відповідність дій відповідача нормам чинного законодавства щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та відповідно погоджується з доводами ВЧ НОМЕР_1 щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом з тим, судом першої інстанції жодним чином не надано оцінку спірним правовідносинам в зазначений  період.
Як уже зазначалося з 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року.
Статтею 4 Закону України № 1282-XII   передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом    № 911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7% (а.с. 115).
Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).
Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 в період з березня по листопад 2018 року індексації не підлягало. 
Наявні в матеріалах справи витяги з розрахунково-платіжних відомостей підтверджують, що позивачу з грудня 2018 року по лютий 2020 року включно виплачувалася індексація грошового забезпечення.
При цьому, розмір здійснених виплат, розрахованих відповідачем в межах належної  компетенції,  свідчить, що при їх проведенні індекс споживчих цін за 1 або 100 ним прийнято в березні 2018 року, що відповідає приписам Порядку №1078.
Доводи апелянта, що починаючи з 01.03.2018 йому належить виплата фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3823,77 не є обґрунтованими, оскільки їх сформовано на підставі помилкового трактування абз. 4,6 п. 5 Порядку №1078 здійсненого із врахуванням, що до 01.03.2018 обрахунок індексації ОСОБА_1 мав здійснюватися із врахуванням січня 2008 року як базового місяця.
За таких умов, право позивача в період з 01.03.2018 по 28.02.2020 не є порушеним, а тому  захисту в даному судовому провадженні не підлягає. 
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, помилково не надав оцінки підставам відмови в частині позовних вимог, а також сформував висновки, що не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 включно, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині шляхом:
зобов`язання військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27 липня 2017 року  по 28 лютого 2018 включно, із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації грошового забезпечення у березні 2015 року (базовий місяць).
Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 01 березня 2021 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308,   311, 315, 317,   321, 322, 325,   328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року скасувати в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27.07.2017 по 28.02.2018 включно.
Прийняти в цій частині постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27 липня 2017 року  по 28 лютого 2018 включно, із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації грошового забезпечення у березні 2015 року (базовий місяць).
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко