УХВАЛА

20 вересня 2021 року 
Київ
справа №9901/368/21
адміністративне провадження № П/9901/368/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

           14.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з вказаним позовом, у якому просив: визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя; зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути по суті його скаргу на дії судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 від 25 червня 2021 року та надати ефективний засіб юридичного захисту в національному органі шляхом ухвалення обґрунтованого рішення по скарзі; визначити та стягнути на його користь справедливу сатисфакцію у зв`язку з бездіяльністю Відповідача, який відмовився надати ефективний засіб юридичного захисту.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2021 він звернувся до ВРП зі скаргою про здійснення дисциплінарного проступку суддею Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 . Ухвалою Вищої ради правосуддя від 27.07.2021, № 3564/0/18-21 скарга залишена без розгляду та повернута скаржнику з підстав відсутності конкретних відомостей про наявність у поведінці судді ознак дисциплінарного проступку. Не погоджуючись із доводами рішення відповідача позивач вказує, що в його скарзі детально описані протиправні дії вказаного судді, яким суддею по різним скаргам за подібних обставин приймались протилежні рішення.  
Ознайомившись із змістом позовної заяви ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку, що законних підстав для відкриття провадження немає, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Спір, за вирішенням якого звернувся ОСОБА_1 , не підлягає судовому розгляду, з таких підстав.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно зі статтею 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» № 1798-VIII від 21 грудня 2016 року (далі - Закон № 1798-VIII) ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.
Повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, Законом № 1798-VIII та Законом України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ).
Так, на підставі частини десятої статті 131 Конституції України відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів.
Згідно зі статтею 108 Закону № 1402-VІІІ дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом 1798-VIII, з урахуванням вимог цього Закону.
Відповідно до статті 42 Закону № 1798-VІІІ дисциплінарне провадження розпочинається після отримання відповідно до Закону 1402-VІІІ скарги щодо дисциплінарного проступку судді, повідомлення про вчинення дисциплінарного проступку суддею або після самостійного виявлення членами Вищої ради правосуддя з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею дисциплінарного проступку, або за ініціативою Дисциплінарної палати, Комісії з питань доброчесності та етики чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом (дисциплінарна скарга).
Статтею 107 Закону № № 1402-VIII встановлені вимоги щодо звернення з дисциплінарною скаргою.
Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати ВРП (частина друга статті 42 Закону № 1798-VІІІ).
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 21.07.2021 до Вищої ради правосуддя надійшла скарга ОСОБА_1 стосовно судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2., який розглядав справу №345/2458/21. В даній скарзі зазначено про неналежну поведінку судді ОСОБА_2. , яка полягає в незадоволенні його скарги на бездіяльність прокурора Калуської окружної прокуратури. Вказана, на його думку, обставина є свідченням допущення цим суддею умисного істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію наданих йому процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У зв`язку з чим, скаржник просив притягнути суддю Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2. до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між членами Вищої ради правосуддя від 21.07.2021 скаргу передано для здійснення попередньої перевірки члену Вищої ради правосуддя Болотіну С.М. 
27.07.2021 членом Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Болотіном С.М. ухвалою № 3564/0/18/21 скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто скаржнику відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 44 Закону                        № 1798-VIII, оскільки ця скарга не містила відомостей про ознаки дисциплінарного проступку судді. 
В ухвалі зазначено, що доводи ОСОБА_1 у скарзі фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями судді ОСОБА_2. під час розгляду справи                                   № 345/2458/21. При цьому дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність у діях судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2. ознак дисциплінарного проступку, який відповідно до статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути підставою для дисциплінарної відповідальності судді, а також посилання на фактичні дані (свідчення, докази), що підтверджують зазначені скаржником відомості.
Вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Вищої ради правосуддя та зобов`язання відповідача розглянути його скаргу по суті зводяться до оскарження ухвали члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Болотіна С.М. від 27.07.2021 №3564/0/18/21 про залишення без розгляду та повернення його дисциплінарної скарги.
Проте, відповідно до частини четвертої статті 44 Закону № 1798-VІІІ рішення про повернення дисциплінарної скарги оскарженню не підлягає.
          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
          Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства», необхідно тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому неможливо зазначити суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи.
Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 у справі №9901/374/18 (П/9901/374/18), провадження №11-93заі18, від 16.01.2020 у справі №9901/342/19 (П/9901/342/19), провадження №11-642заі19.
          Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі за заявленим позовом, а тому у його відкритті необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.
          Керуючись статтями 170, 248, 266 КАС України,

УХВАЛИВ:

          Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
          Ухвала Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
          Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення.

...........................

В.П. Юрченко,
Суддя Верховного Суду