ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 липня 2021 року           справа №360/1903/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового  провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі  № 360/1903/21 (головуючий І інстанції О.В. Захарова)   за позовом    ОСОБА_1   до   Старобільського  об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про   визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
визнати неправомірним та скасувати рішення від 24.03.2021 № 909340173370 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ;
визнати бездіяльність відповідача щодо виплати недоотриманої пенсії після померлої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неправомірною;
зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача недоотриману суму пенсії, що належала його матері ОСОБА_2 , залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з ним разом на день смерті без обмеження будь-яким строком.
Ухвалою від 12 квітня 2021 року адміністративний позов залишено без руху, запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ; доказів встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1  разом з ОСОБА_2 на день її смерті (рішення суду про встановлення юридичного факту тощо); довідки ОСОБА_2 про взяття на облік як переміщеної особи.
20 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. На виконання ухвали суду першої інстанції від 12.04.2021 року позивачем були надані: копія довідки про взяття на облік як переміщеної особи ОСОБА_2 , копія домової книги на підтвердження факту спільного проживання. 
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять календарних днів з дати отримання даної ухвали. Запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
Відповідно довідки про доставку електронного листа ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року позивач отримав 26.04.2021. 
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до   Старобільського  об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про   визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу. 
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що станом на 20 травня 2021 року вимоги ухвали від 26 квітня 2021 року позивачем, у строк визначений судом, не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто. 
Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Вимога суду першої інстанції про надання доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справ за ОСОБА_2 є неправомірною, оскільки в позовній заяві зазначено, що позивач до спливу шестимісячного строку з дня смерті матері звернувся до відповідача з завою про виплату йому недоотриманої пенсії та надав всі необхідні документи, передбачені законодавством. Таким чином, відповідно до закону позивача звільнено від необхідності звернення до нотаріуса та відкриття спадкової справи. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає  наступне.
Оцінка суду. 
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до п.п. 4-5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Судом встановлено, що підставою для повернення позовної заяви позивачу є ненадання ним до суду першої інстанції доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції визначаючи недолік позовної заяви - ненадання доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справи, не звернув увагу, що позивач в позовних вимогах зазначав, що до спливу шестимісячного строку з дня смерті матері звернувся до відповідача з завою про виплату йому недоотриманої пенсії відповідно до ч. 1,2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави вимагати у позивача надання доказів на підтвердження відомостей щодо наявності відкритої спадкової справи та приймати ухвалу від 26.04.2021 року про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви  та, як наслідок, повертати позов ОСОБА_1 ухвалою від 20.05.2021 року з підстав , визначених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
В рішення від 12.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що стало порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції.
Отже, виходячи з норм Конституції України та міжнародного права, повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було неповно з`ясовано обставини справи та надмірно формально розтлумачено норми процесуального закону, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 294, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі  № 360/1903/21 – задовольнити. 
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі  № 360/1903/21 – скасувати. 
Справу № 360/1903/21 за позовом    ОСОБА_1   до   Старобільського  об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про  визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії направити для продовження розгляду до Луганського окружного адміністративного суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 12 липня 2021 року та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.
Повне судове рішення складено та підписано 12 липня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                   І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар
                    
                                                                                                                  Е.Г. Казначеєв