Постанова 
Іменем України 
06 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 665/1143/17
провадження № 61-8178св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
учасники справи:
заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,
стягувач - публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,
боржник - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області в складі судді Пилипенко І. О. від 17 серпня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду в складі колегії суддів: Радченка С. В., Вейтас І. В., Семиженка Г. В. від 02 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
В обгрунтування заяви заявник зазначив, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 219/АВТО від 16 жовтня  2012 року. 25 липня 2018 року між заявником та публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») укладено договір факторингу, за яким ПАТ «Кредобанк» відступило своє право вимоги за вищезазначеним кредитним договором ТОВ «ФК Довіра та Гарантія». Посилаючись на статті 512, 514 ЦК України, 442 ЦПК України, просило замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія».
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2020 року заяву задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року по цивільній справі                       № 665/1143/17 за  позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Кредобанк» на правонаступника ТОВ «ФК Довіра та Гарантія».
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що унаслідок укладення договору про відступлення прав вимоги заявник став правонаступником банку, тому є підстави для заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 серпня                 2020 року без змін.
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення вищезазначеної заяви, зазначив про те, що місцевий суд належно оцінив всі докази в їх сукупності та у відповідності із законом дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
17 травня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 серпня              2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня                   2020 року.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
16 липня 2021 року ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, немає.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 665\1143/17 з Чаплинського районного суду Херсонської області.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від                              19 листопада 2019 року по справі № 665/1143/17 задоволено частково позов ПАТ «Кредобанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь                       ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 219/АВТО в сумі 152 787,11 грн. Чаплинським районним судом Херсонської області           04 червня 2020 року був виданий виконавчий лист.
25 липня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 25/07, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 219/АВТО від 16 жовтня 2012 року.
Відповідно до пункту 3.2 договору сторони договору підтвердили здійснення фактичної передачі ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» у власність від ПАТ «Кредобанк» з першого дня відступлення прав вимоги за кредитними договорами щодо портфеля заборгованості у повному обсязі у сумі  195 заборгованостей, станом на 25 липня 2018 року, що виникли з кредитних договорів, на загальну суму в розмірі 36 378 287,29 грн.
Згідно з інформаційного витягу з Реєстру боржників (договір факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 25/07-01 від 25 липня 2018 року) ОСОБА_1 за кредитним договором № 219/АВТО від 16 жовтня  2012 року має загальну заборгованість в сумі 268 079,91 грн.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                      2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником.
Посилання ОСОБА_1 на те, що судами попередніх інстанцій не було перевірено факту того, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є новий кредитором не заслуговують на увагу, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно Додатку до договору про купівлю-продаж прав вимог укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Довіра та Гарантія», в Переліку  кредитних договорів та договорів забезпечення зазначено кредитний договір № 219/АВТО від 16 жовтня 2012 року стороною якого є ОСОБА_1 .
Доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами, тому судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Є. Червинська
 
                                                                                                       С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                        В. М. Коротун