Справа № 461/4911/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/1031/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 29 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , 
з участю адвоката - Завади Т.Р., 
представника митниці - Сліпенка С.В., 

в с т а н о в и в:

цією постановою судді провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито.
       Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0382/20900/21 від 26 лютого 2021 року, товар - повернуто ОСОБА_1 для здійснення відповідних митних процедур.
       Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0382/20900/21, 12 лютого 2021 року близько 16 год. 06 хв. у зону митного контролю пункту пропуску у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яким переміщувався товар «Легковий автомобіль: марка OPEL; модель ZAFIRA; календарний рік виготовлення 2010; модельний рік виготовлення 2010; ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 ; тип двигуна бензин; об`єм двигуна 1796 см.куб., 103 kW.» за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ UA401160/2021/003776. Як підставу для переміщення товару водієм до митного контролю було подані наступні товаросупровідні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та №B-S-O-176/18-01347; рахунок-фактура (RECHNUNG INVOICE) №P.RE.1379944 від 27.01.2021 року; довіреність від громадянина ОСОБА_1 громадянину ОСОБА_2 від 10 лютого 2021 на вчинення дій. Відповідно до поданих документів на адресу громадянина України ОСОБА_1 ввозився вказаний автомобіль, продавцем якого є компанія «Auktion&Markt AG» (Headquarter, Sandbornstra?e 2 65197 Wiesbaden), а його вартість становить 850,00 євро, що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 28615,68 гривень. З метою перевірки законності переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України, Галицькою митницею Держмитслужби листом від 15 лютого 2021 року №7.4/20-01/14/3457 скеровувався запити до компанії «Auktion&Markt AG». 17 лютого 2021 року Галицькою митницею Держмитслужби (вх. №5855/7.4-20) отримано відповідь від компанії «Auktion&Markt AG» та копію рахунку-фактури (RECHNUNG INVOICE) №P.RE.1379944 від 27 січня 2021 року. Відповідно до отриманого рахунку від компанії «Auktion&Markt AG» вартість вказаного транспортного засобу становить 3748,08 євро, що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 126180,99 гривень. Для з`ясування обставин переміщення через митний кордон України товару «Легковий автомобіль: марка OPEL; модель ZAFIRA; календарний рік виготовлення 2010; модельний рік виготовлення 2010; ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 ; тип двигуна бензин; об`єм двигуна 1796 см.куб., 103 kW.» за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ UA401160/2021/003776, листом від 18 лютого 2021 року №7.4/20-01/10/3822 викликався громадянин ОСОБА_1 , який відповідно до даних зазначених у графах 9, 14 та 54 вказаної декларації, є особою відповідальною за фінансове врегулювання, а також декларантом. У визначений час вказаний громадянин не з`явився та про причини неявки не повідомив. 
       Митний орган зазначив у протоколі, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товару «Легковий автомобіль: марка OPEL; модель ZAFIRA; календарний рік виготовлення 2010; модельний рік виготовлення 2010; ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 ; тип двигуна бензин; об`єм двигуна 1796 см.куб., 103 kW.» через митний кордон України, шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, щодо ціни та вартості товару, які необхідні для визначення його митної вартості.
       В апеляційній скарзі представник Галицької митниці Держмитслужби    Шота А. вважає висновок суду помилковим та необгрунтовани, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи. Зазначає, що безпідставним є висновок суду про те, що в діях ОСОБА_1  відсутній умисел на вчинення правопорушення. При цьому, стверджує, що суд не навів жодної норми МК України чи іншого нормативно-правового акту, яким би передбачався виключно прямий умисел вказаного правопорушення. Звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не взято до уваги відповідь від компанії «Auktion&Markt AG» за підписом її представника та копію рахунку - фактури від 27 січня 2021 року, згідно якої вартість автомобіля марки OPEL  ZAFIRA номер кузова НОМЕР_2 становить 3748,08 Євро, а така відповідь є належним та допустимим доказом. 
 
       Просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 29 червня 2021 року, та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.
 
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці. 
 
   Заслухавши пояснення представника митниці Сліпенка С.В. про задоволення апеляційної скарги,  думку захисника  ОСОБА_1   - адвоката Завади Т.Р.,  який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст.ст. 486 МК України та 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі і порушення митних правил, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Як вбачається зі ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності ст. 251 КУпАП, ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 в суді першої інстанції були дотримані.
Згідно з протоколом про порушення митних правил №0382/20900/21 від 26 лютого 2021 року, у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.
Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
На думку апеляційного суду, суддя місцевого суду прийшла до обгрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, так як Галицькою митницею Держитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів для підтвердження наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, належним чином мотивуваши це у своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про порушення митних правил №0382/20900/21, як підставу для переміщення зазначеного товару через митний кордон України подано попередню митну декларацію типу IM ЕЕ №UA401160/2021/003776.
Згідно класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20 вересня 2012 року, декларація із літерним кодом напрямку переміщення «ІМ» та літерним кодом типу декларації «ЕЕ» є попередньою митною декларацією з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.
Таким чином, митна декларацію IM ЕЕ №UA401160/2021/003776, на підставі якої відповідний товар в`їхав на митну територію України відноситься до попередньої митної декларації з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.
Згідно ст. 259 МК України, попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.
При поданні попередньої митної декларації відповідальність декларанта або уповноваженої ним особи за достовірність відомостей, наведених в цій декларації, настає у випадку настання однієї з цих обставин: випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація; випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму після пред`явлення їх органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, але без проведення митного огляду цим органом доходів і зборів; надання декларанту або уповноваженій ним особі органом доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, інформації про проведення митного огляду пред`явлених товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Попередня митна декларація, за якою органом доходів і зборів здійснено випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до заявленого митного режиму, без пред`явлення їх цьому органу доходів і зборів, відповідно до частини п`ятої цієї статті, або попередня митна декларація разом з додатковою декларацією, поданою відповідно до частини тринадцятої цієї статті, становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.
Згідно ст. 261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Додаткова декларація подається до відповідного органу доходів і зборів, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова або періодична митна декларація. Дозволяється подання однієї додаткової декларації до кількох попередніх, тимчасових або періодичних митних декларацій, що були оформлені одним органом доходів і зборів в межах одного зовнішньоекономічного договору та одного митного режиму, за умови дотримання строків подання додаткової декларації, визначених відповідно до цього Кодексу.
Згідно ст. 262 МК України, товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.
Таким чином, подання попередньої декларації IM ЕЕ № UA401160/2021/003776 не призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Статтею 249 Митного Кодексу України визначено, що декларанти або уповноважені ними особи можуть бути присутніми під час митного оформлення товарів, які пред`являються ними для такого оформлення. У разі застосування заходів, передбачених ст. 338 та ст. 339 вказаного Кодексу, а також на вимогу органу доходів і зборів присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення є обов`язковою.
Таким чином, відповідно до ст. 249 Митного Кодексу України, передбачено обов`язкову присутність декларантів або уповноважених ними осіб під час митного оформлення у разі застосування заходів, передбачених, зокрема ст. 338 Митного Кодексу України.
За даних обставин, ОСОБА_1 мав можливість внести додаткові чи уточнюючі декларації щодо переміщуваних товарів, оскільки на підставі попередньої митної декларації у особи не виникає обов`язку щодо сплати митних платежів.
А тому, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що місцевим судом вірно зазначено у своєму рішенні про те, що в силу вимог ч. 7 ст. 259 МК України, декларант не може нести відповідальність за достовірність відомостей, наведених в попередній декларації, оскільки така відповідальність настає з моменту настання обставин, викладених в ч. 7 ст. 259 МК України.
Крім цього, доводи представника митниці про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги відповідь від компанії «Auktion&Markt AG» за підписом її представника та копію рахунку - фактури від 27 січня 2021 року, згідно якої вартість автомобіля марки OPEL ZAFIRA номер кузова НОМЕР_2 становить 3748,08 Євро, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такий не є доказом вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в тому числі, з огляду на відсутність належного і достовірного підтвердження завершення митного оформлення експорту транспортного засобу з Євросоюзу
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.
Статтею 53 цього ж Закону передбачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» , оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили (ст. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»)
Таким чином, ті електронні документи, які містять обов`язкові реквізити електронного документа у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", мають юридичну силу та можуть вважатись доказами у справі.
Як вбачається з відповіді від компанії «Auktion & Markt AG» та копії рахунку-фактури (RECHNUNG INVOICE) №P.RE. 1379944 від 27 січня 2021 року, на вказаних документах відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, зокрема електронний підпис, або підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Крім того, належних та допустимих доказів того, що електронна адреса «autobid@auktion-markt.de» дійсно належить компанії «Auktion & Markt AG Online-Auktionen», матеріали справи не містять, а представниками митного органу в ході судового розгляду не надано.
Отже, надані Галицькою митницею Держмитслужби документи на підтвердження фактів продажу транспортних засобів за іншими цінами, ніж ті, які подані митному органу при поданні попередніх митних декларацій не можна вважати належними та допустимими.
У свою чергу, митним органом не подано доказів підробки, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих до митного контролю в Україні. За даних обставин немає достатніх законних підстав вважати подані документи підробленими або недостовірними, адже вказані документи недійсними у встановленому законом порядку не визнавались.
За встановлених вищенаведених судом обставин, докази того, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про іншу вартість автомобіля, подав разом з попередніми деклараціями недостовірні відомості щодо митної вартості при ввеззені - у матеріалах справи відсутні.
Також, на думку апеляційного суду, наданий митним органом лист Генеральної митної дирекції (Директорат У111 - Митна кримінальна поліція, вул.Бергіш Гладбахер, 837, 51069, Кельн) від 16 квітня 2021 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки в ньому зазначається про відсутність відомостей в Німеччині щодо автомобіля.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.
       Враховуючи наведене, а також принцип презумпції невинуватості, на думку апеляційного суду обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. У той час, докази долучені митним органом на підтвердження вини ОСОБА_1 не доводять факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази щодо доведеності вини ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про порушення митних правил №0382/20900/21 обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються перевіреними місцевим судом доказами, які у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення ОСОБА_1 товару, шляхом подання митному органу підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару. 
       Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопоркушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. 
       Відтак, апеляційна скарга представника митниці є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.
       Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Виходячи з наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А. - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрито - без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.