УХВАЛА

07 липня 2021 року 
Київ
справа №620/1124/19
адміністративне провадження №К/9901/35362/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом Приватного підприємства "Седам-Маркет" до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови ,

В С Т А Н О В И В :
18 квітня 2019 року Приватне підприємство "Седам-Маркет" (далі також ПП "Седам-Маркет" або позивач) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі також Управління Держпраці або відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати:
припис про усунення виявлених порушень від 20 березня 2019 року №25-01-009/0171, винесений інспектором праці Управління Держпраці у Чернігівській області Скоробагатою Аллою Василівною;
постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28 березня 2019 року №25-01-009/0219/98, винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Тищенком Олександром Олександровичем.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, позов Приватного підприємства "Седам-Маркет" до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень від 20 березня 2019 року №25-01-009/0171, винесений інспектором праці Управління Держпраці у Чернігівській області Скоробагатою Аллою Василівною.
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28 березня 2019 року №25-01-009/0219/98 винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Тищенком Олександром Олександровичем в частині накладення штрафу у розмірі 1 627 470,00 грн.
В решті позову відмовлено.
19 грудня 2019 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 18 грудня 2019 року, у якій скаржник просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
31 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
За змістом пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Скаржником заявлено клопотання про розгляд справи за участі уповноваженого представника.
Згідно з імперативними вимогами стаття 341 КАС України суд касаційної інстанції у касаційному порядку: переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Також суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним; вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; надавати перевагу одних доказів над іншими; збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази; приймати та розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції; допускати зміну предмета або підстав позову.
Згідно з ухвалою про відкриття провадження у цій справі сторонам була надана можливість повною мірою скористатися своїми процесуальними правами; іншим учасникам справи подати (заперечення) відзив на касаційну скаргу; учасникам справи повідомити суд про обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також подати інші свої міркування та заперечення відповідно до частини четвертої статті 340 КАС України.
Касаційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Зокрема, "публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок (пункт 25 рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", № 8273/78).
Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і у суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій, а тому Європейський суд з прав людини не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права.
Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі "Varela Assalino contre le Portugal" (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів. 
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Верховним Судом створено учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в касаційній скарзі або у відзиву на касаційну скаргу не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Враховуючи вищевикладене, справа може бути розглянута в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Керуючись статтями 340, 345 КАС України, суд 

У Х В А Л И В :
Підготовчі дії по справі закінчити.          
Призначити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 08 липня 2021 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      С. М. Чиркін