УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1213/21 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        12 серпня 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

Відповідно до постанови, 17 квітня 2021 року о 14 год. 45 хв. по вул. Лісова, 51, в с. Садки, Житомирського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом – самохідним механізмом "ZUBR" без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову суду захисником Загоруйком В.І. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Сторона захисту оспорює фактичні обставини справи та вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням положень ст. 266 КУпАП.
Вказує, що протокол працівником поліції був складений відносно ОСОБА_1 без участі двох свідків, чим порушено п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735, оскільки огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
На його думку, працівники поліції не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки він не являвся водієм транспортного засобу та в нього відсутнє посвідчення водія. ОСОБА_1 керував саморобним мотоблоком, який не мав характеристик як механічний трактор та були відсутні реєстраційні документи на нього по причині саморобного конструювання.

Особа, яка притягується до відповідальності та його захисник двічі в судове засідання на розгляд апеляційної скарги 17.06.2021 року та 12.08.21 року о 10:00 год. не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмами апеляційного суду від 01.06.21 та 22.06.21 року, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
       
       Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з яких слідує, що він керував транспортним засобом, перед цим вживав алкоголь, від огляду на стан сп`яніння відмовляється та їхати в медичний заклад для проходження огляду також відмовляється, відеозаписом з бодікамери працівників поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом - самохідним механізмом "ZUBR" без реєстраційного номера.

З відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 керував чотирьохколісним саморобним механічним транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та в подальшому відмовився від проходження огляд на місці та в медичному закладі.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали,  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції та у закладі охорони здоров`я) відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

На переконання апеляційного суду, не є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, доводи захисника про те, що саморобний мотоблок, керування яким здійснював ОСОБА_1 , не є транспортним засобом з таких підстав.

Згідно із ч. 8 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. 
Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 , в світлу пору доби, перебуваючи на водійському сидінні мотоблоку «ZUBR» здійснював рух та був зупинений працівниками поліції.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, переконливо свідчать про те, що в даному випадку мотоблок «ZUBR» використовувався як механічний транспортний засіб, а ОСОБА_1 виконував функції водія.

Доводи апеляційної скарги про те, що мотоблок не підлягає державній реєстрації та для керування ним не потрібно посвідчення водія не спростовують висновки суду про те, що у даному випадку цей мотоблок використовувався як транспортний засіб, оскільки приводився в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, здійснював рух по автодорозі під керуванням ОСОБА_1 , а не використовувався за призначенням для обробки землі оператором, який у піший спосіб рухається по землі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Загоруйка Віктора Івановича залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2021 року щодо  ОСОБА_1  - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук