Номер провадження: 33/813/588/21
Номер справи місцевого суду: 522/787/21 
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року в адміністративній справі відносно
громадянина України ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року провадження у справі № 522/787/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення
Не погодившись із постановою суду 02 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить:
-постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року – скасувати;
-провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення – поновити та постановити нове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також, через порушення судом норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративне правопорушення.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було надано оцінку діям водія ОСОБА_2 щодо порушення ним вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.20001 року.
Зазначає, що факт виїду на перехрестя водія Гельфанд на якому був затор, встановлено постановою, та не заперечується самим водієм ОСОБА_2 та відповідно зазначено ним у наданих поясненнях від 30.12.2020 року (наявні в матеріалах справи).
ОСОБА_1 звертає увагу суду на той факт, що водій ОСОБА_2 рухався по вул. Базарній, на якій затору не було. Разом з тим, на вул. Преображенській, по якій рухався потерпілий ОСОБА_1 затор був, проте судом у постанові вказаним обставинам та фактам оцінки надано не було.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено схему місця ДТП, що є додатком до Протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2021 року серії ДПР18 № 074020, з якою сторони по справі погодились, та на якій встановлена відсутність гальмівного шляху автомобіля водія ОСОБА_1 та те, що саме водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя, де і зіштовхнувся з автомобілем водія ОСОБА_1 . 
Потерпілий вважає, що саме водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем водія ОСОБА_1 , але вказаним обставинам суд у постанові оцінки не надав.
Разом з апеляційною скаргою апелянтом також подано клопотання про витребування з Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради циклограми світлофора на перехресті вулиць Преображенська та Базарна у м. Одесі за 30 грудня 2020 року з 13 год 00 хв до 14 год 30 хв.
26 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
ОСОБА_2 з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її необгрунтованою, безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
По-перше, зазначає, що апеляційна скарга була подана з порушенням строку на апеляційне оскарження 05.04.2021 року, а могла бути подана до 02.04.2021 року.
По-друге. Вказує, що апеляційна скарга взагалі не містить обґрунтувань в чому саме полягає невідповідність висновків суду обставинам справи, а також в чому полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що судом нібито не було надано оцінку діям особи що притягується до адміністративної відповідальності щодо порушення вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху. Проте, таке твердження взагалі не співвідноситься з суттю розглянутого адміністративного правопорушення та не відповідає дійсності, адже судом розглядався протокол, суттю адміністративного правопорушення якого є порушення вимог пп «е» п. 8.7.3ПДР.
Зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, саме органи Національної поліції уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення такого виду та вказувати в них суть правопорушення, суд, в свою чергу, розглядає справу по суті вказаній у даному протоколі та зазначених в ньому правопорушеннях.
Щодо клопотання апелянта про витребування циклограми світлофора, ОСОБА_2 зазначає, що дана циклограма не буде вважатися належним доказом, оскільки визначити точний час зіткнення автомобілів неможливо. В протоколі про адміністративне правопорушення вказаний приблизний час зі слів учасників ДТП 14 год 20 хв, що також підтверджується свідченнями поліцейської патрульної поліції Бородаєнко Ю.О., якою було складено протокол, та підтверджено, що останній складається зі слів самих учасників ДТП.
Крім цього, вищевказана циклограма була двічі витребувана судом першої інстанції. Апелянт, в свою чергу, не був позбавлений можливості витребувати цю циклограму самостійно або через ухвалу суду першої інстанції з КУ «Спеціалізоване монтажно-експлуатаційний підрозділ», проте апелянт не скористався своїм правом на таке витребування.
З огляду на зазначене, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає, що апелянтом не було надано жодних належних та допустимих доказів порушень судом першої інстанції, а було лише формально процитована оскаржувана постанова, без належного обґрунтування, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції немає.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».
Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Відповідно до п.8.7 Правил дорожнього руху, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.
Відповідно до п.8.7.3 Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу та інші.
Відповідно до п.16.4 Правил дорожнього руху, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.
Відповідно до п.16.5 Правил дорожнього руху, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2021 серії ДПР18 № 074020, 30.12.2020 о 14 год. 20 хв., водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом AUDI A3 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одеса, по вул. Преображенська/Базарна здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору – червоний в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI L200 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що є порушенням вимог пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно пояснень водія AUDI A3 ОСОБА_2 він рухався по вул. Базарній в м. Одесі у напрямку Старобазарного скверу, перетинав перехрестя з вул. Преображенською. На перехрестя виїхав на зелене світло світлофору. Рух на перехресті був ускладнений по вул. Преображенській в напрямку вул. В. Арнаутівська, внаслідок цих обставин автомобіль MITSUBISHI L200 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Преображенській в напрямку вул. Успенської був поза його обачності. Автомобіль MITSUBISHI L200 рухався на швидкості про що свідчить гальмівний шлях. Внаслідок цих обставин відбулося ДТП. Своєї провини не визнає.
Згідно пояснень водія MITSUBISHI L200 ОСОБА_1 він їхав по вул. Преображенській. На перехресті вулиць Преображенська та Базарна за напрямком до «Привоза» було скупчення автомобілів. Рухаючись на зелене світло через перехрестя з лівого боку в його авто в`їхав автомобіль AUDI A3 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався на червоне світло.
У судовому засіданні судом апеляційної інстанції повторно оглянуто зазначений диск з відеозапису якого вбачається, що запис розпочато з моменту складення протоколу, автомобілі з місця ДТП прибрані. Інший співробітник патрульної поліції, який прибув на виклик разом з капралом поліції ОСОБА_3 , яка складала протокол від 30.12.2021 серії ДПР18 № 074020, зазначив, що неможливо встановити хто на який сигнал світлофора розпочав рух.
Поліцейська Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Бородаєнко Юлія Олександрівна надала пояснення суду, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися нею на учасників ДТП зі слів самих учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто протокол на водія ОСОБА_2 вона склала зі слів ОСОБА_1 , а на водія ОСОБА_1 – зі слів ОСОБА_2 .
Таким чином, єдиним доказом підтвердження зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення від 30.12.2021 року серії ДПР18 № 074020 відносно ОСОБА_2 порушення вимог пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху – виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору – червоний, є лише показання ОСОБА_1 , що було підтверджено поліцейською, яка склала зазначений протокол.
Інших доказів вчинення водієм ОСОБА_2 зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення від 30.12.2021 серії ДПР18 № 074020 правопорушення, судом не встановлено.
З наданої відповіді Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ Одеської міської ради не можливо встановити, який сигнал світлофору горів у момент руху автомобілів. 
Клопотання про проведення експертизи сторонами не заявлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 28.04.2021 року з ініціативи суду було витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області інформацію щодо здійснення відеофіксації на перехресті вулиць Преображенська та Базарна за напрямком до «Привоза» 30.12.2020 за проміжок часу з 14:00 год до 14:40 год.
30.06.2021 року до суду апеляційної інстанції від Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області надійшла відповідь на вищевказану постанову суду в якій відповідно доводить до відома суду, що розпорядником витребуваної інформації є КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр – 077). З огляду на зазначене, вказану постанову суду було надіслано для виконання належному розпоряднику.
19 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від КУ «Центр інтегрованої системи» відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр –«077») надійшла відповідь на постанову Одеського апеляційного суду від 28.04.2021 року з якої вбачається, що нажати запитувану інформацію не надається можливим, оскільки за вказаною локацією камери зовнішнього відеоспостережння КУ «Центр- 077» - відсутні.
Щодо порушення ОСОБА_2 п.8.7.3.е ПДР України, а саме, проїзд на заборонений сигнал світлофору, також суду не доведено, оскільки кожен із водіїв зазначає, що рухався на зелений сигнал світлофору.

18 серпня 2021 року в судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 – адвокат Дігуляр В.В., апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити та скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси 23.03.2021 року.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 20.08.2021 року.

Суддя                                                                                 О.В. Князюк