справа № 756/7689/20
провадження № 22-ц/824/8071/2021
головуючий у суді І інстанції Луценко О.М.
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
      29 червня 2021 року                                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року у цивільній справі №756/7689/20 за позовом Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі №756/7689/20 за позовом Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заяву мотивувала тим, що указаним рішенням, яке було залишене без змін постановою Київського апеляційного суду  від 18 січня 2021 року, були задоволені позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»  до неї та стягнуто з неї на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального опалення у розмірі 24009,30 грн; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 19 091,90 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 2 758,48 грн; три проценти річних у розмірі 1 618,95 грн; заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з центрального опалення у розмірі 9 449, 39 грн; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 10 735,21 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 427,75 грн; три проценти річних у розмірі 305,80 грн витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.
При цьому на час ухвалення рішення існувала обставина, яку приховав позивач про те, що ним 15 травня 2017 року був отриманий судовий наказ про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 30 квітня 2018 року у розмірі 24009,30 грн, а також інфляційні нарахування та сума 3% річних. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року відповідний наказ був скасований. У подальшому внаслідок укладення між ПАТ "Київенерго" та КП виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року новий кредитор звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, однак у задоволенні цієї заяви ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року було відмовлено.
Таким чином ОСОБА_1 вважає, що заявлені позивачем до неї вимоги про стягнення заборгованості станом до 01 травня 2018 року, вже були предметом судового розгляду, тому просила суд переглянути справу за ново виявленими обставинами, оскільки наведені нею обставини мають ключове значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року в задоволені заяви відмовлено.
Не погоджуючись, із указаною ухвалою  ОСОБА_1  звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивач КП «Київтеплоенерго» знову звернувся до суду з позовом про той самий предмет, який вже розглядався в Оболонському районному суді міста Києва 15 березня 2019 року, за позовом його попередника ПАТ «Київенерго», тому позивачу КП «Київтеплоенерго», як правонаступнику було відмовлено у вступі в виконавче провадження, тим самим в стягненні заборгованості з відповідача ОСОБА_1 до 30 квітня 2018 року (рішення від 15 березня 2019 року), однак в оскаржуваній ухвалі не досліджено цю обставину.
Крім того вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки заяву про перегляд рішення за ново виявленими обставинами розглядав той самий суддя, який розглядав первісне рішення.
23 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника КП «Київтеплоенерго» - Семенюка В.Є., в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що наведені відповідачем підстави для задоволення заяви не можуть вважатись нововиявленою обставиною у розумінні ст. 423 ЦПК України.
В судовому засіданні представник КП «Київтеплоенерго» - Семенюк В.Є. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки зводяться до незгоди з оцінкою судом доказів під час ухвалення рішення про стягнення з неї заборгованості.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками, з урахуванням наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволені (а.с.81-87).
Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.121-124).
Звертаючись до суду зі заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилалась на те, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 до 01 травня 2018 року, вже були предметом судового розгляду.
У підтвердження своїх доводів посилається на судовий наказ №2-Н/756/149/17 від 15 травня 2017 року, який був скасований Оболонським районним судом м. Києва 30 жовтня 217 року, та на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, якою було відмовлено у заміні стягувача за виконавчим документом, а саме судовим наказом. При цьому  у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає помилково дату останньої ухвали "15 березня 2019 року".
Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Судом першої інстанції було належним чином досліджено докази, наявні в матеріалах справи, правильно застосовано п. 1 та 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України і зроблено висновок, з яким погоджується апеляційний суд, що заявлені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, оскільки такі обставини існували на час розгляду судом цієї справи, про яку вона була повідомлена. Наведені обставини, зокрема наявність судового наказу про стягнення заборгованості, також були відомі ОСОБА_1 , оскільки саме за її заявою відповідний наказ було скасовано.
Ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року про скасування наказу та договір цесії були додані до позовної заяви у цій справі. 
Наведені як нововиявлені обставини були також зазначені, як підстава для перегляду  рішення Оболонського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2020 року у справі №756/7689/20 у апеляційному порядку, яким було надано оцінку у постанові Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року (а.с. 121-124).
Отже, оскільки заявником не було доведено передбачених ст. 423 ЦПК України підстав для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, і доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводяться лише до потенційної можливості скасування рішення Оболонського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2020 року у справі № 756/7689/20, судом першої інстанції правомірно було відмовлено заявнику в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.
Крім того, не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині порушення судом норм процесуального права, а саме щодо розгляду заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами суддею, що приймав рішення по суті спору, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч. 13 ст. 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. 
Отже, розгляд заяви тим самим складом суду, який ухвалив рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами заявлено ОСОБА_1 відповідає установленому процесуальним законом порядку.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

Головуючий                                                                     Т.О. Писана
 
Судді                                                                                  К.П. Приходько
 
                                                                                            С.О. Журба