Київський апеляційний суд                                                                              

Провадження № 33/824/3536/2021                                             Головуючий в суді першої інстанції: Антонюк М.С.          
Єдиний унікальний № 761/31271/20                                                                                               Доповідач: Гладій  С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП                                            
 
П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
20 липня 2021 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій наявне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року стосовно 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого заступником директора Департаменту - начальником служби містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                                           В С Т А Н О В И В:
 
            Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову  Шевченківського  районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.  
Одночасно в апеляційній скарзі наявне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 23 жовтня 2020 року, яке обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови він отримав лише 30 жовтня 2020 року і в строк, визначений законом, подав апеляційну скаргу.
 
Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, слід прийти до висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з  матеріалів  справи, постанова Шевченківського районного суду     м. Києва винесена 23 жовтня 2020 року за участі ОСОБА_1 (а.с. 62-65).
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 безпосередньо подав до місцевого суду лише 06 листопада 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження (а.с. 69-98).
Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні стоку на апеляційне оскарження  (а.с. 101-102), з обґрунтуванням прийнятого рішення, в якому зазначено, що безпосередня участь апелянта в судовому розгляді провадження давало йому змогу дотриматися 10 денного строку на подачу апеляційної скарги, чим він не скористався, а доводи про отримання останнім копії оскаржуваного рішення лише 30 жовтня 2020 року - не вказує на поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови суду, відрахування якого законом передбачено саме з дня винесення постанови(а.с. 101-102).
 
Як далі слідує з матеріалів судового справи, 13 липня 2021 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року, з наведенням аналогічних як доводів на обґрунтування апеляційних вимог, так і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.13-158).
 
За викладеним, доводи ОСОБА_1 про отримання ним копії місцевого суду від 23 жовтня 2020 року лише 30 жовтня 2020 року, що, на його переконання, є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження - є безпідставними, оскільки вже були предметом розгляду апеляційним судом і додаткових доводів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції від 23 жовтня 2020 року - апелянт не  навів.
 
Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що про рішення Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року дізнався лише 12 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, то і вони спростовуються змістом апеляційної скарги, за якою 26 листопада 2020 року апелянтом у ЄДРСР виявлено постанову Київського апеляційного суду про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.
Крім того, доводи ОСОБА_1 про його необізнаність щодо прийнятого рішення судом апеляційної інстанції 18 листопада 2020 року спростовуються матеріалами справи, відповідно до якої на виконання постанови від 23 жовтня 2020 року, її копія 20 січня 2021 року місцевим судом направлена на адреси: Національного агентства з питань запобігання корупції, за місцем роботи апелянта - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та до Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ і отримана вказаними державними органами, відповідно, 21 та 25 січня 2021 року (а.с. 11-112).
Отже, слід прийти до висновку, що  ОСОБА_1 мав реальну можливість реалізувати своє право на захист у справі про адміністративне правопорушення за складеним щодо нього протоколом, однак ним свідомо не скористався та подав оновлену апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову суду сплином майже в 8 місяців після закінчення строку на апеляційне оскарження.
 
За  наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року задоволенню не підлягає, а тому апеляційну скаргу належить повернути апелянту  на виконання вимог ст. 294 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И  В:
 
            Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови  Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
 
Апеляційну скаргу з додатками повернути  ОСОБА_1 .
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

Суддя Київського апеляційного суду                                                                   С.В.Гладій