ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року	Львів	Справа № 500/1200/21 пров. № А/857/9838/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Качмара В.Я., Пліша М.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-синтез «Поділля» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року  у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-синтез "Поділля"  про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

суддя в 1-й інстанції –  Бабюк П.М.,
час ухвалення рішення – 08.04.2021 року, 10:43 год., 
місце ухвалення рішення – м.Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 13.04.2021 року,

                                                    в с т а н о в и в :

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-синтез "Поділля"  про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено. Застосовано захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-синтез "Поділля" у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не доведено наявність у відповідача стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин, наявності викидів речовин хімічного або біологічного походження, які можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Крім того, застосування заходів реагування шляхом повного зупинення господарської діяльності є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1  ст. 311 КАС України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з випискою з Державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ "Агро-синтез "Поділля" зареєстроване як юридична особу 22.10.2010 (аркуш справи 16).
Державним інспектором з охорони навколишнього середовища Тернопільської області 29.09.2020 винесено припис №1/2-4/11-3595, яким приписано  ТОВ "Агро-синтез "Поділля" отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел; розробити та затвердити технічні паспорти відходів, зазначено термін виконання – до 30.10.2020 (аркуш справи 7).
Зазначений припис направлений на адресу відповідача 30.09.2020, що підтверджується супровідним листом та списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів  (аркуші справи 6, 8).
На підставі наказу №17 від 25.01.2021 про проведення позапланового заходу та направлення №23 від 25.01.2021 проведена позапланова перевірка ТОВ "Агро-синтез "Поділля" щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони  природних ресурсів, зокрема, щодо діяльності відповідача згідно з КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, за результатами якої складено акт №4/038 від 28.01.2021 (аркуші справи 9-13).
Згідно з актом перевірки встановлено, що відповідачем не виконано пунктів припису від 29.09.2020 №1/2-4/11-3595, а саме: не отримано дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел; не розроблено та не затверджено технічних паспортів утворюваних відходів.
З актом перевірки від 29.09.2020 №1/2-4/11-3595 керівник (директор) ТОВ "Агро-синтез "Поділля" - ОСОБА_1 ознайомлений, примірник акту отримав, зауважень не висловив.
28 січня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення №004816 від 28.01.2021, яким зафіксовано невиконання директором ТОВ "Агро-синтез "Поділля" - ОСОБА_1 припису від 29.09.2020 №1/2-4/11-3595  (аркуш справи 14)
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.01.2021   №7, якою директора ТОВ "Агро-синтез "Поділля" - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (аркуш справи 15).
З вказаним протоколом та постановою директор ТОВ "Агро-синтез "Поділля" - ОСОБА_1 , ознайомлений, копії отримав.
Судом встановлено, що на виконання припису ТОВ "Агро-синтез "Поділля"  проінформовано Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області про те, що відповідачем вимоги припису в частині пункту 2 усунуто, зокрема, розроблено технічні паспорти та норми обліку відходів. Щодо виконання припису в частині пункту 1 зазначено, що відповідачем укладено договір про створення науково-технічної документації та здійснюється підготовка документів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (аркуш справи 27). 
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон №877-V).
Статтею 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 4 ст. 4  Закону №877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо    закон    прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності. 
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень (частина п`ята статті 4 Закону №877-V).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
За нормами частини шостої статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю). 
Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. 
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку ( частина восьма статті 7 Закону №877-V).
Частиною першою статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків тощо.
Відповідно до абзац 3    статті 11 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 № 1264-XII (далі - Закон №1264-XII).
Згідно з частиною першою статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема:
          а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; (абзаци другий та вісімнадцятий пункту "а");
в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; 
е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.
Екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду (стаття 50 Закону №1264-XII).
Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633, державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується    ( пункт 1 розділу І цього Положення).
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення функціями Інспекції є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: 1) про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема: щодо виконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля; 4) про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.
Інспекція звертається до суду із позовом щодо: обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин ( пункт 6 розділу ІІ Положення).
Із системного аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що чинним законодавством передбачено право Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування в сфері державного нагляду (контролю), а саме, щодо повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Судом встановлено, що вимоги  припису позивача №1/2-4-11-3595 від 29.09.2020 відповідачем виконано частково, зокрема, розроблено технічні паспорти та норми обліку відходів, що не заперечується позивачем. 
Підставою звернення позивача до суду з даним позовом стало невиконання ТОВ "Агро-синтез "Поділля" вимог припису №1/2-4-11-3595 від 29.09.2020, зокрема, у строк до 30.10.2020 не отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел.
У ході розгляду справи відповідачем не надано суду доказів виконання вказаного припису в частині отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел або його оскарження та/або скасування.
Отже, предметом розгляду у даній справі є наявність законних підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду внаслідок не усунення останнім порушень вимог вказаного законодавства, правомірність яких підтверджується приписом №№1/2-4-11-3595 від 29.09.2020 та актом перевірки.
При цьому, суд зазначає, що представник відповідача підтвердив відсутність у товариства дозволу на викиди забруднюючих речовин.
На збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище спрямований Закон України "Про охорону атмосферного повітря" від 16.10.1992 № 2707-XII (далі – Закон № 2707-XII).
Джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин ( стаття перша    Закону № 2707-XII ).
За нормами частини 1 статті 7 Закону № 2707-XII нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 10 Закону №2707-XII  підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону №2707-XII  для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення ( частина п`ята статті 11 цього Закону №2707-XII).
За змістом статті 12 Закону №2707-XII  господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства. 
З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування таких заходів реагування, як-от зупинення роботи підприємств чи їхніх окремих об`єктів. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні з наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у ТОВ “Агро-Синтез “Поділля” відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Товариством не виконуються вимоги приписів, а саме не забезпечено отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведеною перевіркою встановлено факт не оформлення відповідачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, тому для попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті вищевказаних порушень, правомірно застосовано заходи реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді призупинення виконання робіт в частині експлуатації стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та зупинення впливу фізичних та біологічних факторів.
Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновком суду першої інстанції у справі, яким доводи скаржника відхилено.
Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних викидів підприємством відповідача забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також у разі отримання відповідного дозволу заходи реагування буде припинено.
Отже, оскільки за результатами позапланового заходу державний інспектор встановив невиконання відповідачем у повному обсязі припису щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо ТОВ “Агро-Синтез “Поділля” у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства до моменту отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.
Водночас, суд зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
          Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
          Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ТзОВ «Агро-синтез «Поділля» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
          Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-синтез «Поділля» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1200/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 14 липня 2021 року.