УХВАЛА
 
11 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 571/1467/19
провадження № 61-12924ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року 
та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Рокитнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рокитнівської районної ради про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі 
та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
31 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 червня 2020 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і закрити провадження у справі.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 02 серпня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 
2021 року їй надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. Зазначає, що вказаний десятиденний строк нею пропущено з поважних причин, оскільки з 18 березня 2021 року 
до 05 квітня 2021 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні.
 
Як убачається з Єдиного державного реєстру судовий рішень ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року повернуто ОСОБА_1 касаційну скаргу, оскільки нею не усунуто недоліки, вказані в ухвалі Верховного Суду 
від 26 лютого 2021 року.
 
Однак, ОСОБА_1 не наведено поважних підстав та не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання касаційної скарги, в межах строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
Таким чином, зазначені ОСОБА_1 підстави на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не можуть бути визнані судом поважними, а тому їй необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші поважні підстави для поновлення цього строку та надати належні докази 
на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
У порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Натомість, до касаційної скарги додано клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на важкий майновий стан, 
а також те, що вона тимчасово не працює, на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. До вказаного клопотання додала копії відповідних документів про доходи/відсутність доходів.
 
Частиною третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних 
з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. 
 
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи 
за попередній календарний рік.
 
З доданої копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків убачається, 
що за 3 та 4 квартали 2020 року ОСОБА_1 отримала 1 845,70 грн, однак документ, який містить інформацію про доходи/відсутність доходів 
за 1 та 2 квартали 2020 року ОСОБА_1 не надано, а тому відсутні підстави для звільнення її від сплати судового збору. Інші надані копії документів 
не свідчать про наявність підстав звільнення від сплати судового збору.
 
У пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати 
та поновлення на роботі.
 
Разом із цим, позивачем у даній справі, крім інших позовних вимог, заявлено також вимоги про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»», при пред`явленні яких судовий збір 
не сплачується.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року, в справі 
№ 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
 
Відповідно до положень частини другої статті 416 ЦПК України та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковим для застосування судами.
 
Отже, при поданні касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у встановленому розмірі за вимоги немайнового та майнового характеру.
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2019 року 1 921,00 грн.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 червня 2020 року необхідно сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі або надати належні докази 
на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.
 
Разом з цим, до матеріалів касаційного провадження додано оригінал квитанції про сплату судового збору від 06 липня 2020 року на суму 3 076,60 грн, який 
не може бути прийнято як доказ про сплату судового збору, оскільки вказаний судовий збір сплачено за неналежними реквізитами. 
 
Реквізити для сплати судового збору наступні:
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року 
та постанову Рівненського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 вересня 2021 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Якщо інші наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           С. Ю. Бурлаков