УХВАЛА
06 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 199/812/19
провадження № 51-3082ск21
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                       ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
вивчила касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2021 року і
встановила:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 
22 червня 2021 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2021 року залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України та надано строк п`ятнадцять днів на усунення недоліків. При цьому було роз`яснено, що у випадку не усунення недоліків касаційну скаргу буде йому повернуто.
У межах цього строку захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту скарги, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.
Зокрема ухвалою захиснику було роз`яснено, що згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, усупереч цим положенням процесуального закону, захисник у новій скарзі не наводить в аспекті статті 412 КПК України обґрунтування незаконності вироку та ухвали, а також необхідності скасування вказаних судових рішень, відповідно до підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Захисник ОСОБА_5 у повторній касаційній скарзі знову посилається на неповноту судового розгляду, що і вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, але відповідно до статтей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, у наданий строк захисник недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                     ОСОБА_2                  ОСОБА_3