УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2410/21 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Категорія 70 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С. 
суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 285/2410/21 за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Літвин О.О. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.02.2013 уклала шлюб із відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому на даний час в Новоград-Волинському міськрайонному суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Вказала, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на їх утримання не надає. ОСОБА_2 неофіційно працює на будівництві монтажником в м. Києві та має дохід близько 20 000 грн в місяць., інших утриманців та зобов`язань за виконавчими документами не має. Виходячи із наведеного, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн. на кожну, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.2021 до повноліття доньок: ОСОБА_5 — ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.
У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині присуджених аліментів змінити, визначивши розмір аліментів по 1200 грн на кожну дитину. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що офіційно не працює, має мінливий дохід, а позивачкою не доведено розмір його доходу в сумі 20 000 грн. Вказує, що визначений судом розмір аліментів є занадто великим для нього, він згоден платити на утримання кожної дитини по 1200 грн щомісячно.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між сторонами зареєстровано шлюб 19.02.2013 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 8).
Сторони не проживають разом.
Згідно копії довідки Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 06.05.2021 № 236 діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із матір`ю і знаходяться на її повному утриманні (а.с. 3).
ОСОБА_2 офіційно не працює, проте має неофіційний дохід, що не заперечується сторонами.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи визначений законодавством мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дітей, розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за І квартал 2021 року становить 10 331 грн.), потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та зобов`язаний брати участь у забезпеченні благополуччя своїх доньок, дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину. Така сума аліментів є реальною, відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей, матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 08.07.2017 не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання своїх малолітніх дітей .
Колегія суддів зазначає, що закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів.
Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій тощо.
Встановлення цих обставин має суттєве значення у випадках, коли позивач просить стягнути аліменти у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум встановлений в державі для дитини відповідного віку. В такому разі позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі.
Позивачем не надано суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити дійсну потребу в стягнені заявленого розміру аліментів.
Матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_2 офіційно не працює та не має постійного доходу, проте його наявність не заперечує. 
Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів, суд першої інстанції звернув увагу на відсутність стабільного доходу відповідача та відсутність доказів про розмір отримуваного доходу при його наявності. 
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що він тривалий час (з 2016 року ) не працює, отримує незначні нерегулярні заробітки. 
Доказів зворотного позивач не надала.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років з 01.01.2021 року становить 2395 гривень.
Таким чином, визначений позивачем у позовній заяві розмір аліментів дещо перевищує прожитковий мінімум встановлений для дитини даного віку, в той час як доказів необхідності на утримання дітей саме такого розміру коштів суду не надано. 
Виходячи з принципу рівності обов`язків батьків, в тому числі щодо утримання дитини, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що позивачем у даній справі не було доведено, що на утримання неповнолітніх  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  необхідно витрачати по 3000 гривень щомісячно.
Водночас, стягуючи аліменти у розмірі 2000 грн, судом першої інстанції не враховано, що аліменти стягуються на утримання двох дітей і такий розмір щомісячних виплат на утримання двох малолітніх дітей у загальному розмірі, буде досить значним для відповідача з урахуванням відсутності у нього офіційного постійного доходу. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів необхідно змінити.
Вирішуючи питання розміру аліментів, враховуючи всі встановлені обставини по справі, колегія суддів дійшла висновку, що присуджений розмір не є обґрунтовано доведеним. 
Колегія суддів також враховує, що відповідач є працездатною особою, будь-яких обмежень до праці відносно нього не встановлено, та ним не надано належних та допустимих доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям.
Водночас, позивач також не надала суду доказів щодо розміру її доходу. Разом із тим вона також є особою працездатного віку та доказів щодо протипоказань до будь-якого виду праці суду не надала.
У той же час, використовуючи власні дискреційні повноваження, з огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає за можливе визначити розмір аліментів на неповнолітніх  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн щомісячно на кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, що на думку суду забезпечить справедливий баланс між інтересами сторін та їх дітьми.
З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року в частині визначеного розміру аліментів змінити.
Зменшити розмір стягнутих із з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі із 2000 грн до 1700 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.2021 до повноліття доньок: ОСОБА_5 — ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 - 13.01.2033 року.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                  Судді