Справа № 991/3900/21
Провадження №11-сс/991/425/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року                                                                        місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого – судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 червня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.06.2021 скаргу представника Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» (далі – ЖБК «Захисник») – адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, представник ЖБК «Захисник» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у випадку його пропуску, скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.06.2021, повернути до Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ЖБК «Захисник», на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для нового розгляду по суті.
Посилається на такі обставини.
Слідчий суддя 11.06.2021 постановив ухвалу без участі представника ЖБК «Захисник», копію якої кооператив отримав 23.06.2021. Оскільки 28.06.2021 – святковий неробочий день, останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 29.06.2021. Строк на апеляційне оскарження ухвали не пропущений, але, якщо апеляційний суд дійде до протилежного висновку, то такий підлягає поновленню, адже пропуск відбувся з поважних причин.
На думку ОСОБА_6 , оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, слідчим суддею неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення скарги. Уповноваженою особою НАБУ всупереч вимогам ст.214 КПК України допущено бездіяльність. Відомості, викладені в заяві представника про вчинення кримінального правопорушення, мали бути негайно, але не пізніше 24 годин після її подання, внесені до ЄРДР. Враховуючи приписи ст.ст. 214, 303 КПК України та роз`яснення п.5 Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 №4-р(ІІ)/2020, слідчий суддя безпідставно здійснив оцінку фактів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, на предмет їх доведеності, наявності події кримінальних правопорушень та дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Такі дії слідчого судді свідчать, що останній перебрав на себе повноваження органу досудового розслідування. 
Зазначає, що його скарга мотивована тим, що ЖБК «Захисник» був створений при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України (далі – МВС України) у місті Києві з метою забезпечення працівників органів і підрозділів МВС України, їхніх сімей житлом шляхом будівництва одного дев`ятиповерхового житлового будинку за кошти кооперативу. ЖБК «Захисник» веде будівництво 220-квартирного житлового кооперативного будинку, при чому керується у своїй діяльності Законом України «Про кооперацію», постановою «Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу», які містять спеціальні норми, тобто інші нормативно-правові акти застосовуються лише в тій частині, що не суперечить їм. Тільки члени кооперативу згідно з вимогами зазначених нормативно-правових актів мають право на отримання житла шляхом сплати пайового внеску та після введення будинку в експлуатацію – на реєстрацію за собою права власності на квартиру у відповідності до сплаченого внеску. 20.06.2014 між ЖБК «Захисник» в особі голови ОСОБА_7 , як замовника, та ТОВ «ОСВ Практик» в особі директора ОСОБА_8 , як генерального підрядника, укладено Договір генерального підряду на капітальне будівництво №2. Відповідно до п. 2.3. договору ТОВ «ОСВ Практик» зобов`язувалось завершити виконання робіт із будівництва вищевказаного будинку та передати його у власність кооперативу не пізніше 01.09.2015. На цей час роботи за договором не виконані, будинок не введений в експлуатацію, що є порушенням умов договору. Незважаючи на це, ТОВ «ОСВ Практик» постійно вимагає сплати додаткових платежів, не передбачених умовами договору. Натомість, сам генеральний підрядник відмовляється надавати кооперативу проектну та виконавчу документацію з будівництва, а також належним чином передавати результати виконаних робіт. Як вбачається з первинної господарської та бухгалтерської документації за підписом ОСОБА_7 , попереднього обстеження будинку, угоди та підрядні документи підписані ним незаконно, будівельні роботи виконані з порушенням умов договору та чинного законодавства України. У зв`язку з цим на загальних зборах 04.07.2019 ЖБК «Захисник» було ініційовано припинення договору, укладеного з ТОВ «ОСВ Практик». Дії колишнього голови правління ЖБК «Захисник» ОСОБА_7 є протиправними, завдали значну шкоду кооперативу та його членам, так як він поза межами своїх повноважень підписав документи, згідно з якими ТОВ «ОСВ Практик», як продавець, уклало договори купівлі-продажу майнових прав на квартири, розташовані в зазначеному будинку. Закінчення будівництва мало було відбутися у 2015 році, але досі будинок не введено в експлуатацію, зокрема, у наслідок дій ОСОБА_7 як особи, із ініціативи якої вчинено розпорядження майном кооперативу. ОСОБА_7 під час виконання своїх повноважень голови кооперативу був заступником начальника відділу капітального будівництва та технічного нагляду Генеральної прокуратури України, має тісні зв`язки зі службовими особами правоохоронних органів, уповноважених на виконання функцій держави, у тому числі з ОСОБА_9 , який, будучи станом на 2014 рік службовою особою – співробітником Генеральної прокуратури України, але не законним представником ЖБК «Захисник» чи ТОВ «ОСВ Практик», приймав гроші від імені останньої юридичної особи відповідно до Договору купівлі-продажу від 28.11.2014, укладеного між ТОВ «ОСВ Практик» та ОСОБА_10 . Надалі ОСОБА_9 такі гроші до кооперативу не передавав, фактично привласнивши їх. Отже, зазначені вище особи за попередньою змовою вчинили дії, спрямовані на привласнення грошових коштів та заволодіння майном ЖБК «Захисник», за які передбачена відповідальність ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України.
Оскільки під час вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 був заступником начальника відділу капітального будівництва та технічного нагляду Генеральної прокуратури України і на громадських засадах обіймав посаду голови ЖБК «Захисник», а ОСОБА_9 був співробітником Генеральної прокуратури України, зараз є начальником Управління господарського забезпечення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, висновок слідчого судді про те, що вони у розумінні ч.5 ст.216 КПК України не входять до категорії осіб, що є суб`єктами кримінальних правопорушень, які підслідні НАБУ, безпідставний. До заяви про кримінальне правопорушення були долучені документи на підтвердження розміру майнової шкоди – господарсько-процесуальні та бухгалтерські документи ЖБК «Захисник» за підписом ОСОБА_7 , які свідчать про незаконне розпорядження ним майном/коштами кооперативу в розмірі декількох мільйонів грн, Договір купівлі-продажу від 28.11.2014 із відміткою та підписом ОСОБА_9 про отримання грошей в розмірі 440 грн за кожний метр квартири 171. Тобто сума матеріальної шкоди більше ніж у п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом. Вчинення кримінальних правопорушень вказаними особами під час виконання чи невиконання службових обов`язків, завдана матеріальна шкода повинні бути предметом досудового розслідування, а слідчий суддя не наділений повноваженнями робити висновки стосовно цих питань на стадії прийняття скарги до розгляду. Зазначені обставини могли бути встановлені (перевірені) слідчим суддею виключно під час судового розгляду шляхом дослідження матеріалів справи, надання пояснень та доказів сторонами.
Представники НАБУ та ЖБК «Захисник», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, про поважність причин неприбуття не повідомили. Адвокат ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просив здійснювати розгляд без участі представника ЖБК «Захисник».
Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі представників НАБУ та ЖБК «Захисник».
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою. 
Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
У ч.5 ст.115 КПК України зазначено, що при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк. Частиною 7 цієї статті передбачено, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Згідно з ч.1 ст.116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, 11.06.2021 слідчий суддя постановив ухвалу за відсутності представника ЖБК «Захисник». Останній отримав копію вказаного судового рішення 23.06.2021, а 29.06.2021 надіслав поштовим зв`язком до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу на нього.
Оскільки ухвалу постановлено слідчим суддею 11.06.2021 без виклику представника ЖБК «Захисник», перебіг строку на її апеляційне оскарження розпочався з дня наступного після отримання кооперативом її копії, а саме 24.06.2021, та мав закінчитись 28.06.2021. Проте, враховуючи, що 28.06.2021 – неробочий день, представник звернувся до апеляційного суду наступного за ним робочого дня – 29.06.2021, тобто у межах строку на апеляційне оскарження. Із огляду на це, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Також у цьому провадженні встановлено такі обставини.
31.05.2021 представник ЖБК «Захисник» направив до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла до адресата 01.06.2021. За вказаною заявою відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато.
09.06.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника ЖБК «Захисник» на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя дійшов таких висновків.
За твердженнями представника ЖБК «Захисник», зазначені ним кримінальні правопорушення було вчинено головою правління ЖБК «Захисник» ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які у розумінні ч.5 ст.216 КПК України не входять до категорії осіб, що є суб`єктами кримінальних правопорушень, підслідних НАБУ.
Заява представника ЖБК «Захисник» від 31.05.2021 не містить даних про можливий розмір предмета кримінальних правопорушень, який би в п`ятсот і більше разів перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на час вчинення кримінальних правопорушень, та об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_7 або ОСОБА_9 корупційних кримінальних правопорушень із використанням свого службового становища в органах державної влади, які віднесені до підслідності НАБУ.
Із огляду на наведене скарга представника ЖБК «Захисник» непідсудна Вищому антикорупційному суду та підлягає поверненню особі, яка її подала, на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У ч.1 ст.306 КПК України зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Положеннями ч.1 ст.33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з приміткою до ст.45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Положеннями ч.5 ст.216 КПК України визначено умови, за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні вищевказані кримінальні правопорушення: 1) кримінальне правопорушення вчинено особою, зазначеною в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; 2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Як вбачається з матеріалів провадження, представник ЖБК «Захисник» - адвокат ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, вчинені колишнім головою правління ЖБК «Захисник» ОСОБА_7 , який на той час також обіймав посаду заступника начальника відділу капітального будівництва та технічного нагляду Генеральної прокуратури України, та ОСОБА_9 , який у 2014 році теж був співробітником Генеральної прокуратури України, а надалі обіймав посаду начальника Управління господарського забезпечення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. 
Вказані кримінальні правопорушення входять до переліку, визначеного у примітці ст.45 КК України, яка визначає предметну підсудність Вищого антикорупційного суду.
Однак, у заяві про кримінальне правопорушення зазначено такі обставини. ЖБК «Захисник» створений при Головному управлінні МВС України у місті Києві з метою забезпечення працівників органів і підрозділів МВС України та їхніх сімей житлом шляхом будівництва одного дев`ятиповерхового житлового будинку. 20.06.2014 між ЖБК «Захисник» в особі голови ОСОБА_7 та ТОВ «ОСВ Практик» в особі директора ОСОБА_8 укладено Договір генерального підряду на капітальне будівництво №2 на будівництво багатоквартирного житлового будинку, відповідно до якого генеральний підрядник прийняв на себе зобов`язання завершити будівництво та передати кооперативу у власність будинок до 01.09.2015. Проте роботи за вказаним договором не виконані, будинок в експлуатацію не введений, що є порушенням умов договору. Незважаючи на невиконання своїх зобов`язань за договором, ТОВ «ОСВ Практик» постійно вимагає сплати додаткових платежів, не передбачених умовами договору. Натомість, сам генеральний підрядник відмовляється надавати ЖБК «Захисник» проектну та виконавчу документацію з будівництва, а також належним чином передавати результати виконаних робіт. Проведеним аналізом первинної господарської та бухгалтерської документації, встановлено, що зазначені будівельні роботи виконані з порушенням умов договору та чинного законодавства. Відповідні додаткові угоди та підрядні документи підписані колишнім головою кооперативу ОСОБА_7 незаконно. Грошові кошти за договором від імені ТОВ «ОСВ Практик» отримував ОСОБА_9 та ЖБК «Захисник» не передавав. У зв`язку з цим 04.07.2019 на загальних зборах ЖБК «Захисник» було ініційовано припинення вищевказаного договору. Зазначені дії колишнього голови правління ЖБК «Захисник» ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є протиправними, такими, що завдали значну шкоду ЖБК «Захисник» та його членам. На час виконання повноважень голови правління кооперативу ОСОБА_7 обіймав посаду заступника начальника відділу капітального будівництва та технічного нагляду Генеральної прокуратури України та мав тісні зв`язки із ОСОБА_9 , який у 2014 році теж був співробітником Генеральної прокуратури України, а надалі обіймав посаду начальника Управління господарського забезпечення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Із наведеного слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчиняли дії, зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, відповідно як голова правління ЖБК «Захисник» та фізична особа, а також, що відсутні обставини, які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень прокурорами органів прокуратури, начальником Управління господарського забезпечення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
У зв`язку з викладеним неспроможним є твердження в заяві про кримінальне правопорушення, скарзі та апеляційній скарзі про наявність умови, встановленої п.1 ч.5 ст.216 КПК України, із посиланням, що під час виконання повноважень голови правління кооперативу ОСОБА_7 обіймав посаду заступника начальника відділу капітального будівництва та технічного нагляду Генеральної прокуратури України та мав тісні зв`язки із ОСОБА_9 , який у 2014 році теж був співробітником Генеральної прокуратури України, а надалі обіймав посаду начальника Управління господарського забезпечення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Крім того, п.2 ч.5 ст.216 КПК України визначена умова щодо розміру предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди, що в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).
Разом із тим відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» є суб`єктами господарювання, у статутному капіталі яких відсутні частки державної або комунальної власності.
Також заява про кримінальне правопорушення від 31.05.2021 не містить даних про те, що розмір предмета кримінальних правопорушень в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином у зв`язку з відсутністю даних про те, що кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, та відомостей про те, що розмір предмета кримінальних правопорушень у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, помилковим є посилання в апеляційній скарзі на наявність умови, визначеної п.2 ч.5 ст.216 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про непідсудність скарги Вищому антикорупційному суду. 
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно здійснив оцінку фактів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, на предмет їх доведеності, наявності події кримінальних правопорушень та дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, та, що такі дії слідчого судді свідчать, що останній перебрав на себе повноваження органу досудового розслідування, визнаються колегією суддів помилковими, оскільки слідчим суддею встановлювались факти, які стосуються вирішення питання про предметну підсудність Вищого антикорупційного суду. 
Посилання в апеляційній скарзі, що до заяви про кримінальне правопорушення були долучені документи на підтвердження розміру майнової шкоди, що більше ніж у п`ятсот разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінальних правопорушень, є безпідставними, оскільки розмір предмета кримінального правопорушення виключного значення без даних про суб`єкт кримінального правопорушення не має. Разом із тим, даних про суб`єкт кримінального правопорушення, визначений п.2 ч.5 ст.216 КПК України, у заяві не наведено. 
Таким чином, враховуючи, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, а скарга представника ЖБК «Захисник» на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, не є підсудною Вищому антикорупційному суду, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що така скарга підлягає поверненню особі, яка з нею звернулась, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України.
У ч.1 ст.404 КПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Із огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді – без змін.
Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 червня 2021 року – без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                 ОСОБА_2 

Судді:                                                                         ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_4