ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2021 року           справа №200/7644/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача - Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року (повний текст складено 19 серпня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/7644/19-а (суддя І інстанції – Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1  до Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Донецькій області про   скасування   вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області,  Головного управління ДПС у Донецькій області про   скасування   вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, Головного управління ДПС у Донецькій області про   скасування   вимоги , зобов`язання вчинити певні дії
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом протиправно прийнято вимогу про сплату боргу, оскільки позивач  сплачував єдиний соціальний внесок за весь період  провадження підприємницької діяльності, втому числі з лютого 2018 по січень 2019  З 22.01.2019 року  не здійснює підприємницьку діяльність та згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб та громадських формувань   позбавлена статусу фізичної особи підприємця, отже не є платником єдиного соціального внеску. З огляду х урахуванням уточнень  позовних вимог просить суд скасувати спірну вимогу та зобов`язати здійснити дії щодо  виключення з відомостей  обліку суми боргу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 200/7644/19-а позов задоволено, внаслідок чого скасовано вимогу Головного управління  Державної фіскальної служби  у Донецькій області  від 05.11.2019 року  №  Ф-117899-48 про сплату боргу (недоїмки) на суму 10942,89 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити дії щодо  анулювання (виключення ) з відомостей  обліку відносно ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 10942,89 грн.   
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що норми пункту 9-4 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №2464-VI не можуть тлумачитися як абсолютне та безумовне звільнення певних платників від виконання всіх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VI, а повинні застосовуватися відповідно до призначення пункту 9-4 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” до тих обов`язків, які платник не мав можливості виконати з об`єктивних обставин, через провадження антитерористичної операції. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.          Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , у період з лютого 2018 по січень 2019 року пройшов  передбачену законодавством процедуру державної реєстрації  фізичною особою – підприємця та здійснював. Згідно з записом Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб та громадських формувань з 22.01.2019 року підприємницька діяльність припинена. Згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) позивач здатний  здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідач, Головне управління ДФС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний  здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Головним управлінням ДФС у Донецькій області було винесено вимогу від 11.05.2019 року  про сплату  боргу (недоїмки) № Ф – 408801-46 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10  942,89 грн. , яка утворилась станом на 30.04.2019 року.
Частиною другою   статті 19 Конституції України   встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Статтею 67 Конституції України   встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”   визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1   ст. 1 Закону України   “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 року №2464 (далі-Закон №2464),   єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із пунктом 1 частини першої   статті 4 Закону №2464,   платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 8 статті 9 Закону №2464, обумовлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої   статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
У відповідності до пункту 12   статті 9 Закону №2464,   єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Приписами  статті 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” встановлено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього   Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
За несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року “Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України” та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”. Абзацом 2   статті 1 зазначеного Закону   визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14.04.2014 року   № 405/2014.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим   розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України”    с.Зоря Нікольського району Донецької області, (місто державної реєстрації позивача та розташування контролюючих органів, на обліку у яких перебував позивач) є територією проведення антитерористичної операції.
Згідно положень   ст. 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”  , в редакції яка діяла на час спірних відносин на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. 
При цьому, згідно п.п. 8 п. 4   ст. 11   Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”   розділ VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” доповнено пунктом 9-3, відповідно до якого платники єдиного внеску, визначені  статтею 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у   статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Суд зазначає, що відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” № 911-VIII від 24 грудня 2015 року   внесені зміни до   Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, у відповідності до якого п.п. 8 п. 4   ст. 11 вказаного Закону   виключено. Водночас, оскільки п.п. 8 п. 4   ст. 11   Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”   було внесено зміни до   Розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, а   Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” № 911-VIII від 24 грудня 2015 року   змін до   Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”   не було внесено, спірні правовідносини врегульовують положення п. 9-4   Розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”.
Суд зазначає, що з набранням чинності   Закону України “Про внесення змін до розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці” від 02.03.2015 року № 219-VIII   п. 9-3“Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”   визначено вважати п. 9-4.
Таким чином, згідно п. 9-4   розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”   платники єдиного внеску, визначені статтею  4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у   статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14.04.2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Враховуючи наведене, підставою для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою   статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану встановлення перебування платника єдиного внеску на  обліку органу доходів і зборів, які перебувають на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у    статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, а також подання відповідної заяви до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.
Судом встановлено, що позивач був платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону № 2464, та перебував на обліку  контролюючого органу (м.Маріуполь  Донецької області), розташованому на території населеного пункту, визначеного переліком, де проводилась антитерористична операція та яка на даний час триває.
Суд зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного  рішення, перелік територій, на яких здійснювалась антитерористична операція, був визначений.
Також судом встановлено, що спірна вимога  було винесено  податковим органом на підставі ст. 25 Закону №2464, яка визначає заходи впливу та стягнення до платників єдиного внеску.
Відповідно абзацу другого ч.1 ст. 25 Закону №2464 положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відсутність (відстрочення в силу закону) обов`язку своєчасної сплати внесків з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент   складання, а саме станом на 30.04.2019 року.
Крім того, як стверджує позивач, він здійснюючи підприємницьку діяльність своєчасно сплачував єдиний соціальний внесок, що підтверджується платіжними документами.
Колегія суддів зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі  №200/2533/20-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області  про скасування вимоги про сплату недоїмки задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 13 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) №Ф-408801-46 у сумі 19 205,43 грн.
Вищезазначеним рішенням суду встановлено факт сплати позивачкою єдиного внеску до податкового органу згідно квитанцій:  від 20.02.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 20.03.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 17.04.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 18.05.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 20.06.2018 року у розмірі 820,00 грн., від 19.07.2018 року у розмірі 820,00 грн., від 20.08.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 20.09.2018 року у розмірі 819,06 грн., від  20.10.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 20.11.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 21.12.2018 року у розмірі 819,06 грн., від 19.01.2019 року у розмірі 1 638,12 грн., від 20.04.2019 року у розмірі 918,06 грн. 
Разом з цим відповідачами не було надано доказів на обґрунтування розрахунку та прийняття  спірної вимоги.
Суд не приймає доводи відповідача 2 щодо пропуску позивачем 10 денного строку на оскарження спірної вимоги, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач отримав вимогу  29.05.2019 року,   згідно з поштовому направленню. Позивачем   10.06.2019   було направлено позовну заяву до Донецького окружного адміністративного суду, що підтверджується поштовим конвертом. При цьому десятий день припадав на суботу, тобто на вихідний день, тому останнім день строку є наступний робочий день, тобто понеділок  10.06.2010 року.
Оскільки вимога, прийнята  відповідачем, породжує певні юридичні наслідки, а саме обов`язок сплати суми недоїмки, з огляду на зазначене, спірна  вимога винесена протиправно та підлягає скасуванню.
З огляду на скасування спірної вимоги,  позовна вимога про зобов`язання відповідача 2 анулювати (виключити) з обліку  суму боргу також  підлягає задоволенню.  
Доводи заперечення спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 200/7644/19-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 200/7644/19-а - залишити без змін.        
Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Сіваченко