КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Номер справи : 756/13467/20
Номер провадження : 33/824/5136/2020 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
19 лютого 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Панченко Т.А. на постанову судді Оболонського районного суду  м. Києва від 17 листопада 2020 року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року, 
ОСОБА_1 , який народився                 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:                                      АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот)  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Цією ж постановою, стягнуто із  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі  420  грн. 40  коп. 
Як встановлено постановою судді, 21 вересня 2020 року о 13 години 50 хвилин,  ОСОБА_1 , в м. Києві по пр-ту Г.Сталінграду, керував автомобілем марки «Mercedes-Bens», а не «Peugeot», як помилково зазначено в оскаржуваній постанові, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чимпорушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року, закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, та передати матеріали справи на розгляд трудового колективу ТОВ «Газпромпостач», для застосування заходів громадського впливу.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм ст.ст. 251, 254, 266, 278, 280 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, тобто така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Крім того, як вважає апелянт, висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам, так як при розгляді справи, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та залишив поза своєю увагою те, що працівниками поліції, не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу. Звертає увагу апелянт і на відсутність будь-якої пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Зазначає і на порушення процедури складання протоколу, а саме на те, що протокол складався рядовим поліції ОСОБА_2 , а матеріали справи не місять доказів того, що він має право складати протокол та інші матеріали про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.
Також, як вважає апелянт, посилання суду першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, послався на запис з відеореєстратора, який є неповним, так як він постійно переривається, а з матеріалів відеозапису не зрозуміло, як відбувалась зупинка транспортного засобу, не зазначено прізвища свідків та відмови апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції не повідомили його про проведення зйомки на «боді-камеру», та не ознайомили з правами.
На думку ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, взагалі не можуть братись до уваги судом, оскільки вони є заздалегідь заготовленими надрукованими бланками.
Апелянт вважає, що в адміністративній справі відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції незаконно та необґрунтовано відмовив ТОВ «Газпромпостач» у передачі матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Панченко Т.А. в апеляційній скарзі просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника є ідентичним апеляційній скарзі ОСОБА_1 .  
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарг, вважаю, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Панченко Т.А., матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові,  вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137682 від 21 вересня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та поясненнями в судовому засіданні поліцейських - свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а й іншими зібраними по справі матеріалами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у присутності яких водій ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; даними відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», а також у закладі охорони здоров`я.
При цьому, погоджуючись із висновками судді, яка розглядала дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735). 
Як передбачено пунктами 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно з вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року            № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, якімають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський, забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку  ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, за вимогою поліцейського, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки  ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський в присутності двох свідків, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що письмові пояснення свідків наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, взагалі не можуть братись до уваги судом, оскільки вони є заздалегідь заготовленими надрукованими бланками, то дані доводи є безпідставними.
Крім того, сам ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він відмовився у присутності зазначених у протоколі свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в найближчому закладі охорони здоров`я.
При цьому, оскільки вказані свідкиповинні бути присутні лише під час проходження огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі його відмови від проходження такого огляду, вони не зобов`язані бути свідками того, керував водій транспортним засобом до його зупинки чи ні.
У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційних скаргах не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційних скарг   ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Панченко Т.А., суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками їх розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказані апеляційні скарги без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 рокупро притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Панченко Т.А.залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                          
                                                                                                               С.О. Новов

 

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Белоконна І.В.