Справа № 991/5266/21
Провадження 1-кс/991/5347/21

У Х В А Л А 
іменем України

06 серпня 2021 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання у кримінальному провадженні № 52020000000000545 від 28.08.2020,

В С Т А Н О В И Л А:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову прокурора третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 19.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 15.07.2021 у кримінальному провадженні № 52020000000000545 від 28.08.2020. 
1.1.Скарга обґрунтована тим, що 15.07.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до спеціалізованої антикорупційної прокуратури із клопотанням про: проведення слідчої (розшукової) дії та закриття кримінального провадження № 52020000000000545 від 28.08.2020.
1.2.29 липня 2021 року захисник отримав постанову прокурора третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 19.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання адвоката від 15.07.2021 № 2068.
1.3.На думку скаржника, вказана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, не містить мотивів її прийняття, а також обставин щодо того, чому сторона обвинувачення вбачає клопотання в частині ініційованої слідчої (розшукової) дії, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
1.4.Також ОСОБА_3 зазначає, що ініційована стороною захисту слідча дія – огляд постанови прокурора від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 42014000000000521 від 18.06.2014 та постанови прокурора від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42018000000003008 від 30.11.2018 має значення для кримінального провадження. 
1.5.Так, фактичні обставини, які стали підставами для закриття кримінального провадження №42014000000000521 від 18.06.2014, повною мірою обов`язкові до застосування і у кримінальному провадженні № 42020000000000545 від 28.08.2020, оскільки обставини, які підлягають встановленню в обох кримінальних провадженнях, є тотожними - створення злочинної організації, залучення до участі у ній інших осіб (в тому числі і ОСОБА_6 ), наявність ієрархічної побудови структури організації і спільного злочинного умислу та плану по його реалізації, вчинення злочинів, передбачених ст. 364 КК України, членами злочинної організації.
1.6.Крім того, на думку адвоката, обставини, що підлягали встановленню у кримінальних провадженнях № 52020000000000545 та № 4201800000003008 є тотожними, а інкримінована ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 участь у одній і тій самій злочинній організації, до створення та керування якою за вже самостійно спростованими твердженнями сторони обвинувачення мали відношення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , - є одним і тим самим діянням.
1.7.У зв`язку з зазначеним, захисник просить:
- скасувати постанову прокурора третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 від 19.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 ;
-зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 52020000000000545 від 28.08.2020, провести огляд в порядку ст. 237 КПК України (1) копії постанови прокурора від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 42014000000000521 від 18.06.2014; (2) копії постанови прокурора від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42018000000003008 від 30.11.2018;
-зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 52020000000000545 від 28.08.2020, закрити кримінальне провадження № 52020000000000545 від 28.08.2020 відносно ОСОБА_6 .
2.В судовому засіданні захисники і підозрювана подану скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. 
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3.Заслухавши захисників, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. 
3.2.Разом з тим, пунктом 11 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження відмови слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
3.3.У зв`язку з тим, що сторона захисту ставить перед слідчим суддею два питання – (1) скасування постанови і зобов`язання провести слідчу дію та (2) зобов`язання закрити кримінальне провадження, слідчий суддя вважає за необхідне дослідити їх окремо. 

3.4.Щодо скасування постанови прокурора і зобов`язання провести слідчі (розшукові) дії.
3.4.1.Слідчий суддя встановила, що 15.07.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії та закриття кримінального провадження. Відповідно до прохальної частини вказаного клопотання сторона захисту, в тому числі, просила:
-долучити до матеріалів кримінального провадження копію постанови від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 42014000000000521 та копію постанови від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 4201800000003008 і провести їх огляди в порядку ст. 237 КПК України.
3.4.2.Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України). Главою 20 КПК України до слідчих дій віднесені: допит (ст. 224 КПК), пред`явлення особи до впізнання (ст. 228 КПК), пред`явлення речей для впізнання (ст. 229 КПК), пред`явлення трупа для впізнання (ст. 230 КПК), обшук (ст. 234 КПК), огляд (ст. 237 КПК), слідчий експеримент (ст. 240 КПК), освідування особи (ст. 241 КПК). Всі слідчі (розшукові) дії є процесуальними в сенсі Кримінального процесуального кодексу України. 
3.4.3.Згідно зі ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
3.4.4.За результатами розгляду вказаного клопотання прокурор виніс постанову від 19.07.2021, якою в його задоволенні відмовив. Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч.5 ст.110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
3.4.5.Прокурор обґрунтував своє рішення тим, що відповідно до матеріалів досудового розслідування наведені доводи ОСОБА_3 не підтверджують у діях ОСОБА_6 відсутність ознак інкримінованих їй злочинів, передбачених ст. 364 та ст. 255 КК України. Окрім того, прокурор зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України. З огляду на викладене, сторона захисту уповноважена долучити відповідні документи з приводу яких вона клопоче про проведення слідчої дії за процедурою передбаченою вказаною статтею.
3.4.6.Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання уповноваженим суб`єктом закону при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій, а опосередковано й оцінки таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх здійснення. В даному випадку ставиться питання про проведення слідчої (розшукової) дії - огляду. Отже, слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення прокурора на предмет його законності і обґрунтованості у взаємному зв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії з точки зору досягнення її мети у конкретному кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова прокурора у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту. 
3.4.7.Главою 20 КПК України огляд віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України). Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
3.4.8.У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. На підставі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Процесуальними джерелами доказів є, в тому числі документи - це спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 
3.4.9.На підставі вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. 
3.4.10.Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 42020000000000545 від 28.08.2020 здійснюється, в тому числі, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, а саме участі в організованій ОСОБА_13 злочинній організації та вчиненні у її складі тяжкого злочину у сфері службової діяльності, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі у великому розмірі. Отже, в основу підозри ОСОБА_6 покладені обставини вчинення двох кримінальних правопорушень – за ст. 255 та ст. 364 КК України з відповідними фабулами. 
3.4.11.Згідно з інформацією в ЄРДР досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за підозрою ОСОБА_6 за такими фактами:
-з лютого 2010 року колишнім Президентом України ОСОБА_13 створено та здійснюється керівництво злочинною організацією з числа вищих посадових осіб органів державної влади, зокрема Кабінету Міністрів України, у тому числі Міністерства податків і зборів України, Міністерства оборони України, Національного Банку України, Служби безпеки України, тощо, та інших осіб, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, власності, у сфері господарської діяльності, а також у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Крім того, встановлено, що ОСОБА_14 будучи державним службовцем, отримавши готівкою у період з липня 2011 року по лютий 2014 року включно за участь у злочинній організації та вчинюваному у її складі тяжкому злочині проти держави невстановлену в ході досудового слідства частину грошових коштів, одержаних внаслідок перерахування підприємствами реального сектору економіки та подальшого зняття готівкою з рахунків у банківських установах програмних підприємств - «податкових ям» грошових коштів в сумі 262 986 246 468 грн., усвідомлюючи неможливість їх безпосереднього використання внаслідок завідомої невідповідності розміру отриманих доходів, здійснив їх легалізацію, шляхом створення під своїм керівництвом злочинної організації, залучивши до участі в ній найбільш наближених до нього та довірених йому осіб. Так, ОСОБА_14 , починаючи з липня 2011 року, для досягнення своєї злочинної мети щодо створення, координування та подальшої безперешкодної діяльності (функціонування) злочинної організації, діючи в особистих корисливих інтересах, залучив як учасників злочинної організації ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших наразі не встановлених осіб, котрі приймали участь у функціонуванні злочинної організації, зацікавивши останніх вигідністю та прибутковістю такої протиправної діяльності для кожного з них. Згідно розробленого ОСОБА_14 злочинного плану отримані ним внаслідок участі у злочинній організації грошові кошти мали легалізуватися учасниками злочинної організації шляхом формування статутних капіталів зареєстрованих на близьких та довірених йому осіб суб`єктів господарювання на території України, а також виведення незаконним шляхом грошових коштів за межі території України з подальшим поверненням їх в України з рахунків підконтрольних йому та перебуваючих у бенефіціарній власності близьких йому осіб офшорних компаній - нерезидентів України під виглядом збільшення статутного капіталу чи інвестування. В подальшому за рахунок грошових коштів, зарахованих до статутних капіталів суб`єктів господарювання та перерахованих з іноземних компаній, здійснення придбання у власність вказаних суб`єктів господарювання нерухомого, рухомого майна, цінних паперів тощо та подальшого здійснення за рахунок вказаних активів легальної господарської діяльності; 
-у ході досудового розслідування кримінального провадження N 42014000000000283 від 15.04.2014 встановлено, що протягом 2012 - 2013 років ОСОБА_14 за попередньою змовою з іншими службовими особами Міністерства доходів і зборів України та службовими особами суб`єктів господарської діяльності організовано діяльність на території України схем ухилення від сплати податків, які називалися «Програмами». Принцип роботи «програмної» схеми ухилення від сплати податків полягав у наданні підприємствам реального сектору економіки можливості користуватися послугами «обготівкових» структур, які входили до вказаної «програми», з метою мінімізації податкових зобов`язань та незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість. Так внаслідок незаконних дій членів злочинної організації за період участі у ній ОСОБА_6 на посаді заступника начальника ДПА у м. Києві, заступника голови комісії з проведення реорганізації ДПА у м. Києві, «програмним» підприємством - «податковою ямою», які перебувало на обліку в податкових інспекціях у м. Києві, безпідставно сформовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість, якими підтверджено незаконно використаний суб`єктами господарювання реального сектору економіки податковий кредит (у розрізі районних податкових органів за місцем реєстрації «податкових ям») з подальшим спричиненням державі збитків у вигляді ненадходження податків, що призвело до втрат доходів бюджету держави на суму 815 906 962 грн., у тому числі ненадходження ПДВ на суму 297 241 730 грн. та від ненадходження податку на прибуток на суму 518 665 232 грн.; 
3.4.12.Отже, в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України (участі в організованій ОСОБА_13 злочинній організації та вчиненні у її складі тяжкого злочину у сфері службової діяльності, що заподіяло тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі у великому розмірі), а предметом доказування є обставини її участі у реалізації незаконної схеми з мінімізації податкових зобов`язань шляхом безпідставного декларування «програмними» підприємствами – «податковими ямами» податкових зобов`язань з ПДВ в період з квітня 2011 року по лютий 2014 року.
3.4.13.З наданої стороною захисту постанови прокурора від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 42014000000000521 від 18.06.2014 вбачається, що обставини, які встановлюються у кримінальному провадженні № 52020000000000545, в рамках якого захисник звернувся з клопотанням, та обставини, що розслідувались у кримінальному провадженні № 42014000000000521, є тотожними: створення колишнім президентом України злочинної організації, залучення до участі у ній інших осіб (в тому числі ОСОБА_6 ), в ході діяльності якої здійснювалася організація контрольованого ухилення від сплати податків суб`єктами господарювання – платниками податку на додану вартість.
3.4.14.Аналогічний предмет досудового розслідування вбачається також із постанови від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42018000000003008. Вказане кримінальне провадження стосується інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. З ст. 209 КК України, зміст яких полягає в тому, що вони з 2011 року брали участь у злочинній організації колишнього Президента України ОСОБА_13 і у вчинюваних нею злочинах під керівництвом ОСОБА_14 як одного з учасників вказаної злочинної організації, який з липня 2011 року по лютий 2014 року за участь у вказаній організації отримав готівкою невстановлену суму коштів та організував їх подальшу легалізацією із залученням наближених до себе довірених осіб (підозрюваних у цьому провадженні) шляхом внесення цих коштів до статутних капіталів юридичних осіб в Україні безпосередньо або шляхом інвестицій з-за кордону (учасниками або представниками цих юридичних осіб чи їх формально вказаними бенефіціарними власниками ставали підозрювані), після того зазначені кошти зі статутних капіталів юридичних осіб або з їх рахунків використовувалися для придбання в Україні нерухомого та рухомого майна і цінних паперів. При цьому, матеріали щодо підозрюваних було виділено в це кримінальне провадження № 4201800000003008 з провадження № 42014000000000521.
3.4.15.Отже, мотиви прийняття рішення про закриття кримінальних проваджень № 42014000000000521 та № 4201800000003008 щодо відсутності доказів вчинення кримінального правопорушення мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 42020000000000545 від 28.08.2020, перебувають із ними у логічному і безпосередньому зв`язку. Слідчий суддя погоджується з захисником в тому, що огляд таких документів може мати значення для кримінального провадження і сприятиме реалізації засади законності в частині всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
3.4.16.Слідчий суддя відхиляє аргумент прокурора, що зазначені стороною захисту постанови можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Так, згідно з ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. 
Збирання доказів, у тому числі й документів, відбувається через інститут слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 333/1539/16-к. 
В світлі конкретних обставин даної справи отримання стороною обвинувачення відповідних відомостей внаслідок проведення слідчої (розшукової) дії може вплинути на рішення, що буде прийняте за результатами досудового розслідування. В свою чергу, відкриття матеріалів в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України є вимогою, дотримання якої дозволяє стороні захисту використати відомості, що містяться у них, як докази у суді. Тобто мета і процесуальні наслідки проведення огляду відповідного документу стороною обвинувачення на підставі ст. 237 КПК України та його відкриття в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України є очевидно різними.      

3.5.Щодо відмови в задоволенні клопотання в частині закриття кримінального провадження.
3.5.1.У клопотанні захисник просив закрити кримінальне провадження № 52020000000000545 від 28.08.2020 відносно ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а також на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з існуванням нескасованої постанови прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. 
3.5.2.Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України (не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі) та п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України (існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності).
3.5.3.Можливість учасників кримінального провадження звертатися із клопотанням про закриття кримінального провадження з інших підстав, визначених у ст. 284 КПК України, не передбачена.
3.5.4.Захисником у скарзі зазначена підстава для закриття кримінального провадження № 52020000000000545 саме п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме наявність нескасованої постанови про закриття кримінального провадження № 4201700000003008, яка дає підстави для звернення з відповідним клопотанням.
3.5.5.Однак, частиною 4 ст. 284 КПК України чітко визначений суб`єкт, який наділений повноваженнями приймати рішення щодо закриття кримінального провадження. Зокрема слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини. Водночас частина 2 статті 284 КПК України містить вичерпний перелік підстав, коли кримінальне провадження закривається судом.
3.5.6.При цьому, рішення про закриття кримінального провадження має бути прийнято на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Слідчий суддя наголошує на тому, що закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
3.5.7.З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим, прокурором рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
3.5.8.Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
3.5.9.Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, що стосуються цього провадження, у їх сукупності, якими слідчий суддя в силу обмеженості питання про скасування постанови прокурора, яке розглядається, не володіє. 

4. Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Зважаючи на викладене у пункті 3 цієї ухвали рішення детектива про відмову стороні захисту у проведенні слідчої дії – огляду є необґрунтованим та постановленим без додержання вимог ч.5 ст.110 КПК України, тому його слід скасувати і зобов`язати детектива провести огляд зазначених у клопотанні документів. В частині зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 26, 110, 223, 237, 284, 303-305, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
       
П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу захисника задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора від 19.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 15.07.2021. 
Зобов`язати прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, уповноваженого на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 52020000000000545 від 28.08.2020, провести огляд 
-копії постанови прокурора від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 42014000000000521 від 18.06.2014; 
-копії постанови прокурора від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження № 42018000000003008 від 30.11.2018.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 11.08.2021. 

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1