ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року	Львів	Справа № 300/2283/21 пров. № А/857/12220/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                             Ільчишин Н.В., Кушнерика М.П. 
за участі секретаря судового засідання:      Юрченко М.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження (суддя – Панікар І.В., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, 
про скасування наказу та поновлення на службі, 

                                                           встановив: 

У травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, в якому просив: 1) скасувати наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року про звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю; 2) поновити позивача на публічній службі на займаній або на рівнозначній посаді. 
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом, на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України, у зв`язку із тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду. 
Цією ж ухвалою суду від 31.05.2021 року вирішено позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, а також роз`яснено позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 31.05.2021 року про відмову у відкритті провадження не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною і необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує, що попередні судові справи щодо оскарження наказу №0168 від 28.12.2001 року про звільнення з військової служби стосувались інших підстав позову та обгрунтовувались іншими доказами (документами). 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 31.05.2021 та направити справу в суд першої інстанції для продовження судового розгляду. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного. 

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі за позовом ОСОБА_1 про скасування наказу №0168 від 28.12.2001 року про звільнення з військової служби та поновлення позивача на публічній службі, суд першої інстанції керувався п.2 ч.1 ст.170 КАС України, і виходив з того, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення (постанова) суду, а саме, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 року у справі №2а-2690/10/0970, яка набрала законної сили 18.07.2011 року. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення  зацікавленої особи з позовом до суду. 
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 170 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, 6) чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі. 
Статтею 171 КС України передбачено підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі. 
Так, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі (п.2 ч.1 ст.170 КАС України). 
Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи є підстави для відкриття/відмови у відкритті провадження у справі за відповідним адміністративним позовом. 
Із змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що у розглядуваному адміністративному позові позивач ОСОБА_1 оспорює наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 року про звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю. 
Обгрунтовуються позовні вимоги тим, що спірний наказ виданий неуповноваженою особою, що підтверджується постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 року в справі №0940/1271/18, якою було скасовано пункт 6 наказу Міністра Оборони України за №289 від 21.08.2001 року «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України». 
Водночас, у справі №2а-2690/10/0970 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України та Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів №142 від 29.04.2005 року, №0168 від 28.12.2001 року, поновлення на публічній службі, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за продовольчий пайок та речове майно, - позовні вимоги в частині оскарження наказу №0168 від 28.12.2001 року обгрунтовувались тим, що він винесений посадовою особою, яка не була уповноважена видавати такі накази в силу Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затв. Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993 року. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування наказу №0168 від 28.12.2001 року про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі уже були предметом судового розгляду, зокрема у справі №2а-2690/10/0970. 
Однак, підстави позовних вимог в частині щодо оскарження наказу №0168 від 28.12.2001 року у справі №2а-2690/10/0970 та у розглядуваній справі №300/2283/21 є відмінними між собою. 
З цього приводу колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу на те, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстава позову – це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Підстави позову не можна змішувати з нормами права, на які посилається позивач. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини. 
При цьому цими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій відповідача ці відносини стали спірними. Не належать до юридичних фактів матеріально-правового характеру обставини, що є доказами у справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які є підставою позову. Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи неповно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвалу суду першої інстанції від 31.05.2021 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, зі стадії відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                             постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити. 
Ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу та поновлення на службі – скасувати, а справу №300/2283/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повний текст постанови суду складено 28.07.2021 року.