ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13487/20                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 вересня 2021 року                                                              м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
Науково-виробничого товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, науково-виробничого товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 13 вересня 2021 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 листопада 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/14837/15 про стягнення з науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 25 березня 2015 року по 25 червня 2015 року у розмірі 7 227,19 грн. на користь Управління Пенсійного України в Печерському районі м. Києва.
Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження 12 вересня 2017 року відкрито виконавче провадження №54678487 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.
Відповідно до листа Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 21 листопада 2017 року №12058/12 та листа Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 травня 2020 року №54678487/12 державним виконавцем 05 жовтня 2017 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №54840576, в рамках якого проводились такі виконавчі дії: винесено постанову про арешт коштів боржника від 05 жовтня 2017 року; винесено постанову про арешт майна боржника від 05 жовтня 2017 року; винесено постанову про розшук майна боржника від 05 жовтня 2017 року.
В рамках виконавчого провадження №54678487 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", що підтверджується даними автоматизованої системи виконавчого провадження.
02 жовтня 2019 року представник управління Пенсійного України в Печерському районі м. Києва звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання виконавчого листа №826/14837/15, виданого 12 листопада 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва. Підставою повторного звернення до відділу державної виконавчої служби стягувач зазначив про наявність заборгованості позивача у розмірі 6 188,32 грн.
07 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60204179 про стягнення з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" заборгованості у розмірі 6 188,32 грн. на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Також на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №60164857 з примусового виконання вимоги від 04 липня 2016 року №Ю-2108/25 про стягнення з науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" заборгованості у розмірі 340 963,65 грн. на користь Головного управління ДФС у м. Києві, в рамках якого головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексієм Олександровичем винесено постанову про арешт коштів боржника від 16 жовтня 2019 року.
Постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексія Олександровича про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 21 жовтня 2019 року об`єднано виконавчі провадження №60164857, №60204179 та №60204263 у зведене виконавче провадження №60368227.
04 червня 2020 року старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боголей Іриною Юріївною винесено постанову про арешт майна в рамках виконавчого провадження №60164857.
Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" звернулось до відповідача з листом від 21 квітня 2020 року №3/21-04-20, в якому просило зняти всі арешти, накладені в рамках виконавчого провадження №54678487 та виключити товариство з Єдиного реєстру боржників.
Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 04 травня 2020 року №54678487/12 повідомив, що підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, з посиланням на положення статті 56 та пункту 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".
Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача щодо незняття арешту з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до вимог ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до вимог ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: а) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; б) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному    статтею 35-1    Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; в) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Наразі, порядок та наслідки повернення виконавчого листа стягувачу визначені ст. 37  Закону №1404. Так, відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті,  виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.
Частинами 3, 4 та 5 статті 37 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених      статтею  12     цього Закону.
Частиною 1 статті 40 Закону №1404 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Згідно з частиною 2 цієї ж статті про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що арешт з майна боржника обов`язково знімається у  випадку: закінчення виконавчого провадження; повернення виконавчого документа з підстав, зокрема коли: а) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; б) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.
Крім того, наслідки завершення виконавчого провадження, зокрема, у разі повернення виконавчого документа стягувачу встановлені пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо)).
З наведеної норми вбачається, що у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець повинен, зокрема, зазначити наслідки завершення відповідного виконавчого провадження, яким в даному випадку є зняття арешту з майна і коштів позивача.
Відтак, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі 817/928/17.
Колегію суддів встановлено, що виконавче провадження №54678487 з примусового виконання виконавчого листа №826/14837/15 закінчене на підставі пункту 2 частини першої  статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
А тому відповідачем повинні були бути вжиті заходи щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника в рамках виконавче провадження №54678487, відомості про боржника повинні були бути виключені з Єдиного реєстру боржників, скасовані інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проведені інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Відповідно до зазначених обставин справи і норм чинного законодавства на момент виникнення спірних правовідносин відповідач у виконавчому провадженні №54678487 повинен був зняти арешт з накладеного на все нерухоме майно науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" при поверненні виконавчого документа стягувачу, але цього не зробив, тобто допустив бездіяльність.
За таких обставин колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин цієї справи, а також нормативного регулювання спірних правовідносин у розрізі повноважень та компетенції органів державної виконавчої служби щодо зняття арешту, приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача з урахуванням дискреційних повноважень відповідача є зобов`язання Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який накладено в рамках виконавчого провадження № 54678487 та виключити з Єдиного реєстру боржників.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до вимог ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у незнятті арешту з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який накладено в рамках виконавчого провадження № 54678387 та невиключення з Єдиного реєстру боржників.
Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів та всього рухомого і нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який накладено в рамках виконавчого провадження № 54678487 та виключити з Єдиного реєстру боржників.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.