ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року 

м. Київ
справа № 487/4061/16-а
адміністративне провадження № К/9901/39213/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А.,  Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1  
на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.01.2017 (суддя Павлова Ж.П.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 (колегія у складі суддів Федусика А.Г., Шевчук О.А., Зуєвої Л.Є.)
у справі № 487/4061/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії військовослужбовця та здійснити відповідні виплати.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому, з урахуванням змін, просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії;
-          зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.11.2010 по 01.06.2011 згідно наказу Міністра оборони України №576 від 05.11.2010, яким передбачена щомісячна доплата 55% премії до посадового окладу, наказу Міністра оборони України №595 від 15.11.2010, де передбачена премія до 100% розміру грошового утримання з 01.10.2010 по 31.12.2015, наказу Міністра оборони України № 355 від 25.06.2011, де передбачена щомісячна доплата 90% премії посадового окладу, в період з 01.06.2011 по 31.12.2015, наказу Міністра оборони України № 44 від 27.01.2016 "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році", яким передбачена щомісячна доплата до пенсії 450% посадового окладу, та здійснити відповідні виплати;
-          дорахувати згідно наказу Міністра оборони України № 44 від 27.01.2016 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям.
2.          Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.01.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017, позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії військовослужбовця та здійснити відповідні виплати в період з 01 листопада 2010 року по 12 лютого 2016 року було залишено без розгляду. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
3.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 , із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
5.          У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
7.          07.04.2016 позивач  звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та згідно з відповідними нормативно-правовими актами.
8.          Листом від 19.04.2016 за №467-О-07 відповідач відмовив у такому перерахунку, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

IIІ. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9.          Залишаючи позов без розгляду та відмовляючи у задоволенні іншої частини позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості позовних вимог починаючи з 13.02.2016, а також вважав, що з урахуванням вимог ст.99 КАС України позовні вимоги за період з 01.11.2010 по 12.02.2016 мають бути залишені без розгляду.
10.          Апеляційний суд відхилив посилання позивача на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення" від 15.07.2015 № 614-VIII, за якими перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний закон набрав чинності з 01.01.2016 та його дія не розповсюджується на правовідносини, що виникли до дати набрання ним законної сили.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          Позивач у касаційній скарзі вказує, що має право на перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 43, ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
12.          Вважає, що висновки суду про пропуск строку звернення до суду суперечать Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення" від 15.07.2015 № 614-VIII.
13.          Відзиву на касаційну скаргу позивача від відповідача не надходило.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
15.          Ключовим питанням у цій справі є застосування строку звернення до суду та застосування положень ч.    3 ст. 43, ст. 63 Закону N 2262-XII та Постанови КМ України  № 1294 для перерахунку пенсії позивача з урахуванням премій у розмірах, встановлених наказами Міністра оброни України.
16.          Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
17.          Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
18.          Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
19.          Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
20.          Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
21.          Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
22.          Відповідно до пункту 7 Постанови пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
23.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
24.          При цьому, Суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а (провадження №11-76апп20), відповідно до якої накази Міністерства оборони України, якими встановлювався розмір премій для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії.
25.          Суд не знаходить підстав для відступу від вказаних правових висновків у справі, що розглядається.
26.          За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримані позивачем премії, передбачені наказами Міністра оборони України, не входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
27.          Що стосується вимог, які залишено без розгляду з мотивів пропуску строків звернення до суду, то Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зазначив у постанові від 31.03.2021 у справі №    240/12017/19 дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду:

«... для     визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час,     триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. 
<…> колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами».

28.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
29.          Отже, суди дійшли вірного висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.11.2010 по 12.02.2016, оскільки позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказів відсутності у позивача будь-якої можливості своєчасно дізнатися про порушення своїх прав та звернутися до суду з позовом.
30.          При цьому, як було зазначено вище судом касаційної інстанції, премії, виплачені відповідно до відомчих наказів Міністерства оборони України в будь-якому випадку не входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
31.          Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального чи матеріального права при ухваленні судами оскаржуваних рішень.
32.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
33.          Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359    КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі №    487/4061/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб