УХВАЛА

16 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/7821/20
адміністративне провадження № К/9901/29550/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 420/7821/20 за позовом Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність,
УСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов акціонерного товариства «ОДЕСЬКА ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому, х урахуванням уточненої позовної заяви, просило:
1) Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо несписання/неприпинення податкових зобов`язань АТ «Одеська ТЕЦ», що виникли під час ліквідаційної процедури Товариства та зобов`язати припинити податкові зобов`язання Акціонерного Товариства «Одеська ТЕЦ» (Код 0547П58), що виникли на підставі податкових декларацій, поданих під час ліквідаційної процедури:
- з екологічного податку за 4 квартал 2016 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9267930202 від 24.01.2017 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 98779,44 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 42432,93 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 104,88 грн.;
- з екологічного податку за І квартал 2017 року (із розрахунком №1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9068808052 від 19.04.2017 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 157957,97 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 67321,95 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 324,70 грн.;
- з екологічного податку за 2 квартал 2017 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9265612085 від 13.12.2017 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 133,98 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 93,71 грн.;
- з екологічного податку за 3 квартал 2017 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9283274598 від 02.01.2018 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 133,98 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 27,05 грн.;
- з екологічного податку за 4 квартал 2017 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9296862696 від 23.01.2018 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 70441,70 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 12080,74 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 28,74 грн.;
- з екологічного податку за 1 квартал 2018 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9073067870 від 20.04.2018 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 188574,51 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 24390,88 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 38,93 грн.;
- з екологічного податку за 2 квартал 2018 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) №9147712448 від 18.07.2018 року за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 7529,76 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 328,89 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 4,44 грн.;
- з екологічного податку №9230692446 від 23.10.2018 року за 3 квартал 2018 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 148,97 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 2,07 грн.;
- з екологічного податку №9308464340 від 23.01.2019 року за 4 квартал 2018 року із уточнюючою податковою декларацією №9311539628 від 20.04.2019 за 4 квартал 2018 року (із розрахунком № 1, розрахунком № 2, розрахунком № 3) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 100050,50 грн.; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти 62982,23 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах 13,92 грн.;
- з рентної плати за 1 квартал 2017 року від 19.04.2017 року №9068823820 на суму 142008,86 грн.
- з рентної плати за 2 квартал 2017 року від 15.01.2018 року №9294479855 на суму 22019,23 грн.
-  з рентної плати за 3 квартал 2017 року від 16.01.2018 року №9294923159 на суму 17504,45 грн. (уточнююча податкова декларація з рентної плати за 3 квартал 2017 року від 25.01.2018 року №9297141260, сума не змінилась).
- з рентної плати за 4 квартал 2017 року від 17.01.2018 року №9295355823 на суму 112804.45 грн.
- з ПДВ за січень 2017 року №9022558554 від 17.02.2017 року на суму 5174657 грн.
- з ПДВ за лютий 2017 року №9044767898 від 20.03.2017 року на суму 5772712 грн.
- з ПДВ за березень 2017 року №9070128844 від 20.04.2017 року на суму 6268257 грн.
- з ПДВ за квітень 2017 року  №9092049217 від 18.05.2017 року на суму 2260551 грн.
- з ПДВ за листопад 2017 року №9270570407 від 18.12.2017 року на суму 1639123 грн.
- з ПДВ №9045971076 від 16.03.2018 року за лютий 2018 року на суму 770070,00 грн.
- з податку на нерухоме манно, відмінне від земельної ділянки на 2017 рік №9298531302 від 09.02.2018 на суму 54 795, 99 грн.
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік №9016015136 від 09.02.2018 року на суму 153 004, 14 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року, залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суддів першої та апеляційної інстанції, 10 серпня 2021 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, попередня касаційна скарга була повернута скаржникові ухвалами Верховного Суду від 07 червня 2021 року, від 12 липня 2021 року, як така, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень. Верховний Суд роз`яснив скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог ст. 330 КАС України установлено, що вона дослівно повторює зміст, зокрема, попередньої касаційної скарги, яка була повернута ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2021 року.
Аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вдруге касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.
Водночас Верховний Суд в своїй ухвалі про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Також, скаржник посилається на ту саму постанову Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 1170/2а-881/12, посилання на яку судом вже визнано таким, що не доводить застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, в тому числі які викладені у цій постанові.
Приведена скаржником практика Верховного Суду не свідчить про застосування судами норм права без урахування висновків, викладених у зазначених скаржником постановах, оскільки саме досліджуючи реальність господарських операцій шляхом надання правової оцінки наявним первинним документам у сукупності із встановленими обставинами справи, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову. Наведене ж скаржником обґрунтування подібності правовідносин є незмістовним, оскільки різниця у встановлених обставинах у сукупності з наданими сторонами доказами об`єктивно впливає на умови застосування правових норм.
Правова позиція Верховного Суду, яка висловлена в постанові, на які в касаційній скарзі посилається відповідач, ґрунтується на фактичних обставинах кожної справи та наявних в матеріалах справи доказах. Отже доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій не було враховано висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Таким чином, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які вказав Верховний Суд в ухвалі від 12 липня 2021 року касаційна скарга повністю дублює зміст тієї, яка вже була повернута судом як така, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені ч. 4 ст. 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду вже надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав, натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником, у зв`язку з чим подана касаційна скарга підлягає поверненню.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
За таких обставин касаційну скаргу слід повернути скаржнику, що не перешкоджає йому реалізувати своє право звернутися із касаційною скаргою повторно.
Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 420/7821/20 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко