Справа № 752/23106/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Єсауленко М.В.	
Провадження № 33/824/755/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                    КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                      П О С Т А Н О В А
                                                        іменем України
 
30 серпня 2021 року                                                                       м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від  08.12.2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                              та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисячдвісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                        В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 14 жовтня 2020 року о 18 год. 20 хв. у м. Києві по проспекту                     В. Лобановського, 137 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції. За результатами медичного огляду, проведеного за згодою водія ОСОБА_1 лікарем КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» у присутності поліцейського роти 1 батальйону 4 полку 1 УПП у м. Києві рядового Носулі О.О., складено висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на момент проведення огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння під дією каннабіноїдів.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від  08.12.2020 року                   ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1                      ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                                   600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                                                          10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 01.07.2020 набрали чинності положення Закону України № 2617-УІІІ (від 22.11.2018) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон 2617-УІІІ). Згідно з приписами п.п. 4 п. 1 розділу І Закону № 2617-УІІІ статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції, якою виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами                         у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Натомість п. 171 розділу 2 Закону № 2617-УІІІ до ККУкраїни внесені відповідні зміни, зі змісту яких випливає, що КК доповнено статтею 286-1, якою встановлено кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.03.07.2020 набув чинності Закон України № 720-ІХ (від 17.06.2020 р.) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-ІХ). Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 117 Розділу І Закону № 720-ІХ підпункти 2-4, 7 пункту 1 розділу І Закону № 2617-УІІІ виключено. Зазначає, що датою набрання Законом № 720-ІХ                             є 03.07.2020, а не 01.07.2020 одночасно із Законом № 2617-УІП. Таким чином, зважаючи на правові норми, на офіційному джерелі Верховної Ради України наявна чинна редакція КУпАП. Разом з тим зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 90 ЗУ « Про Регламент Верховної Ради України законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (закону, кодексу, основ законодавства, тощо), а не до закону внесення змін до цього законодавчого акта. Тобто зміни до КК України та КУпАП повинні бути внесені окремим законом безпосередньо до чинної на момент ухвалення редакції,                            а не законом про внесення змін до закону про внесення змін. Вважає, що положення Закону № 2617-VIII, як вже зазначено вище, вичерпали свою дію шляхом внесення відповідних змін до КУпАП та КК. Саме тому внесення змін до КУпАП мало відбутись з дотриманням приписів частини четвертій статті 2 КУпАП, натомість зазначений вимогам приписи Закону № 720-ІХ не відповідають, оскільки цим законом жодних змін до КУпАП не вносилось. Таким чином, вважає, що на час розгляду справи судом першої інстанції розміщена згідно з приписами частини першої статті 139 Закону України № 1861-VI текст КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України, зокрема, частина перша статті 130 КУпАП, не передбачала настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів. Суд  у правозастосовній діяльності має користуватися відомостями опублікованими на офіційному сайті Верховної Ради України, оскільки саме на зазначеному ресурсі опубліковано текст нормативно-правового акту з дотриманням наведених вище приписів законодавства з урахуванням принципу верховенства права.                    А тому захисник вважає, що оскільки станом на день складення протоколу КУпАП                       не встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, а тому вважає, що правових підстав для притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП не було. Натомість, як вже було зазначено вище, за вчинення такого діяння встановлена кримінальна відповідальність, тому захисник вважає, що провадження у справі в цій частині відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає                             до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; відомостями, що містяться у висновку Київської міської наркологічної клініки лікарні «Соціотерапія» № 006014 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що здійснений о 20:05 год. 14.10.2020 року, та з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перебуває в стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.
При призначенні  ОСОБА_1  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність, та наклав на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення                    в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення                                        на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта                                в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Єдиною підставою для скасування постанови суду, адвокат у своїй апеляційній скарзі посилається на відсутність складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із змінами, за якими відповідальність водіїв автомобілів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції, яка діяла на момент складання протоколу, не передбачена.
Суд апеляційної інстанції не може погодитись із вказаними доводами апелянта з огляду на наступне.
Порядок дорожнього руху на території України згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух» встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон                      № 2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Після набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.
03 липня 2020 року в газеті «Голос України» (№110) було опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17 червня 2020 (далі - Закон № 720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КУпАП, введена Законом №  2617-VIII, була виключена.
Також Законом № 720-ІХ було виключено введену Законом № 2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають                     в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом,                   від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (ст. 286-1 КК України).
Згідно з розділом ІІ Закону № 720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно                з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до                                  ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не була скасована, а навпаки - тимчасово посилена. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -                                            
 
                                                   П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від                          08.12.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.    

                   Суддя
 Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов