ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8142/21 Справа № 209/2263/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Замкова Я. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовом керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень, -

В С Т А Н О В И Л А:

       УхвалоюДніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року повернуто позовну заяву керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. 
В апеляційній скарзі Кам`янська окружна прокуратура Дніпропетровської області просить ухвалу суду від 23 червня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З матеріалів справи вбачається, у червні 2021 року  керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, КП “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень (а.с.1-17).
       Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року позовну заяву керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. 
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилався на те, що з документів доданих до позову не вбачається, який саме державний інтерес потребує прокурорського захисту в судовому порядку, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави шляхом продажу об`єктів комунальної власності, кошти за які були перераховані до державного та місцевого бюджетів, а тому підстав для звернення керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради з даною позовною заявою судом першої інстанції не вбачається, однак, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можливо з огляду на наступне.
Згідно п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року за№1697-VII.
У частині 3 ст.23 Закону України “Про прокуратуру” передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Тлумачення цієї статті дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; б) у разі відсутності такого органу.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Згідно із ст.23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
За таких обставин, для перевірки наявності підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави суду слід перевірити, а прокурору в позовній заяві необхідно обґрунтувати, чи вимагають захисту реальні державні інтереси та чи є передбачені ч.3 ст.23 Закону України “Про прокуратуру” підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.
Конституційний Суд України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99, з`ясовуючи поняття “інтереси держави”, висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Отже, “інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація “інтересів держави”, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року (справа №806/1000/17).
Згідно до ст.327 ЦК України, управління майном, що знаходиться в комунальній власності, здійснюють територіальні громади і створені нею органи місцевого самоврядування.
Статтею 62 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські рад та їх виконавчі органи.
Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України “Про місцеве самоврядування” сільські, селищні, міські ради уповноважені від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконувати усі майнові операції, передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Таким чином, Кам`янська міська рада є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме представляти територіальну громаду міста Дніпро та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності.
З матеріалів справи вбачається, Кам`янською окружною прокуратурою було повідомлено Кам`янську міську раду листом від 19 травня 2021 року за №04/56-986 вих21 та листом від 04 червня 2021 року за №04/56-1346 вих21 про порушення інтересів держави, що полягає у безпідставному відчуженні об`єктів комунального майна.
Встановлено, Кам`янська міська рада до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень, не зверталася.
При зверненні із позовом до суду наявність інтересів держави прокурор обґрунтував порушенням прав держави, зазначивши, що на виконання рішення Кам`янської міської ради від 23 червня 2017 року №731-17/VII на підставі договору №1 про організацію та проведення аукціону від 23 грудня 2015 року укладеного між КП “ДЖО” та Товарною біржою “Європейська”, осатанньою 05 квітня 2015 року проведено аукціон з продажу комунального майна - нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення №2 за адресою: АДРЕСА_1 . В той же день, між КП “ДЖО” та переможцем аукціону ОСОБА_1 укладено договори купівлі-продажу майна №0504/18/3 від 05 квітня 2018 року та 0504/18/4 від 05 квітня 2018 року. Вказані договори в порушення ст. 657 ЦК України не були нотаріально посвідчені, а отже є нікчемними в силу закону та такими, що не породжують жодних правових наслідків, крім їх недійсності. Право власності у ОСОБА_1 не виникло та не підлягало державній реєстрації. Однак не зважаючи на це, на вказані приміщення державним реєстратором Скороход О.О., 13 червня 2018 року було здійснено реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 , без законних на те підстав, оскільки остання повинна була пересвідчитись, чи були договори купівлі продажу нотаріально посвідчені, що нею зроблено не було. Таким чином державним реєстратором було грубо порушені вимоги ст.ст.9,10,18,5 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно", а тому такі рішення є незаконними. В наслідлок здійснення приватизації, на підставі нікчемних договорів купівлі-продажу, було порушено державний інтерес, а тому вказані об`єкти нерухомого майна повинні бути повернуті до територіальної громади м. Кам`янське в особі Камянської міської ради. З цих підстав, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для реалізації прокурором конституційних повноважень з представництва інтересів держави у даній справі. Вищевказані обставини безумовно завдали значної шкоди інтересам Кам`янської територіальної громади та підриває матеріальну основу місцевого самоврядування.
Звернення керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав громадян.
За таких обставин, з урахуванням предмету спору, керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області належним чином обґрунтована наявність порушень інтересів держави, що залишилось поза увагою суду першої інстанції та суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області подано не в інтересах держави.
Згідно ч.ч.3,5 ст.16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рід. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Інтереси держави полягають у захисті прав та свобод органів місцевого самоврядування, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання. Органи місцевого самоврядування у визначених законом випадках є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
Як вбачається із тексту позовної заяви, на виконання вимог ст.56 ч.4 ЦПК України прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором доведено необхідності звернення з відповідним позовом в інтересах держави особі Кам`янської міської ради відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України та ст.23 Закону України “Про прокуратуру”.
Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року скасувати, справа направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовом керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Комунальне підприємство “Дніпродзержинське житлове об`єднання”, Товарна Біржа “Європейська” про повернення нежитлових приміщень - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07 вересня 2021 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

                                                                                                                       О.В. Свистунова