Справа № 161/21073/20 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/811/21  Категорія: 18 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 серпня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року,
                                       В С Т А Н О В И В :
       У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.10.2014 року між позивачем та банком був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що отримав платіжну картку та вніс на неї грошові кошти, однак у період з 22.10.2014 року по 24.10.2014 року, під час зняття коштів у Республіці Білорусь, банком було невірно застосований офіційних курс валют під час конвертації грошових коштів у гривні, у результаті чого банк неправомірно списав з рахунку на 1156,33 грн. більше ніж передбачено договором та законодавством. Як на підтвердження встановлення цих обставин позивач посилається на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2018 року у цивільній справі №161/796/18.
26.11.2020 року ОСОБА_1 було подано вимогу до ПАТ «Державний ощадний банк України» про повернення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753, тобто про виплату залишку коштів, що утворився. 
Враховуючи наведене, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 1156,33 грн., 3 % річних - 1,13 грн., пеню у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» - 416, 27 грн.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 1156 гривень 33 копійки. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» в дохід держави 453 гривні 78 копійок.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ПАТ"Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність достатніх на рахунку позивача коштів для здійснення їх списання, необхідних для обслуговування карткового рахунку за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № НОМЕР_1 від 06.10.2014. Зазначає, що позивач звертаючись до суду із даним позовом, пропустив строки звернення, тобто з пропуском визначеного законом 3-річного терміну.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі (1156,33 грн) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 06.10.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір № 411753 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної карти.
Відповідно до виписки по картковому рахунку НОМЕР_2 , належного відповідачу, 22.10.2014 року відповідач здійснив операцію по видачі готівки через ATM BLR BREST RKC-1 BR.OBL.UPR.BAPB 807221 на суму 4000 000,00 білоруських рублів.
Банк стверджує, що 23.10.2014 року від платіжної системи VISA на адресу банку надійшов файл клірингу, відповідно до якого виставлена сума до списання з рахунку клієнта в еквіваленті 374,53 доларів США, на підставі даної інформації банком здійснено 23.10.2014 року конвертація суми у гривні за курсом 13,67 за один долар США, внаслідок чого утворилася сума до списання з рахунку позичальника 5119,83 грн. Також списана комісія за конвертацію в сумі 51,20 грн та 76,80 грн за отримання готівки в мережі закордонних банків згідно з п 2.2 Тарифів. Всього з рахунку відповідача списано коштів в розмірі 5247,83 грн. Аналогічне списання відбулося по інших здійснених операціях. Оскільки на рахунку відповідача було недостатньо коштів, утворився несанкціонований овердрафт, визначення якого надано у розділі І Правил.
З виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 та інформаційної довідки від 27.12.2017 року щодо проведених операцій за межами території України вбачається, що за період з 21.10.2014 року по 23.10.2014 року картку відповідача було поповнено на 45400 грн. В період з 22.10.2017 року по 24.10.2017 відповідач здійснив 8 операцій з карткою по зняттю готівки за межами України, загальна сума знятих коштів становить 35400000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3312,91 доларів США , які у свою чергу конвертовані у гривні за курсом 1367 грн за 100 доларів США.
26.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» із вимогою про повернення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753, тобто про виплату залишку коштів, що утворився.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2018 року у цивільній справі №161/796/18, яке набрало законної сили, встановлено, що з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_3 та інформаційної довідки від 27 грудня 2017 року щодо проведених операцій за межами території України вбачається, що за період з 21 жовтня 2014 року по 23 жовтня 2014 року картку відповідача було поповнено на 45400 грн. (а.с. 20-22). В період з 22 жовтня 2017 року по 24 жовтня 2017 відповідач здійснив 8 операцій з карткою по зняттю готівки за межами України, загальна сума знятих коштів становить 35400000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3312,91 доларів США , які у свою чергу конвертовані у гривні за курсом 1367 грн. за 100 доларів США(а.с. 13-15).
Однак, якщо суму 35400000 білоруських рублів, що відповідно до файлів клірингу конвертовані у долари США на загальну суму 3312,91 доларів США, конвертувати у гривні за курсом 13,02 грн за 1 долар США, отримаємо суму 43134,09 грн.
З урахуванням суми комісії за отримання готівки в мережі закордонних банків та банкоматів, що становить 647,01 грн (1,5%), та суми комісії за конвертацію в розмірі 431,34 грн (1%), то сума коштів, що підлягала списанню з рахунку відповідача, мала становити 44212,44 грн.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено факт наявності власних коштів позивача в розмірі 1156,33 грн на рахунку, що відкритий у відповідача.
Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно із ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Відповідно до п. 4.3 договору, клієнт засвідчує, що він ознайомлений з інформацією, надання якої вимагається відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також з правилами та тарифами, погоджується вважати положення вказаних правил та тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору.
У відповідності до п.п. 3.3.5. Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк», у випадку закриття рахунку та припинення дії картки, банк зобов`язується виплатити залишок коштів, що знаходяться на рахунку, готівкою або перерахувати його на інший рахунок, згідно з письмовою заявою впродовж 31 календарного дня з моменту подання заяви про закриття рахунку, припинення дії карток та їх повернення (а.с. 22 зворот).
В розділі 8 Правил зазначені випадки закриття рахунку, до яких відноситься: заява клієнта (п.8.1.1), або через місяць після закінчення строку дії платіжної картки, у разі нульового залишку на рахунку (п. 8.1.5).
З матеріалів справи встановлено, що строк дії картки, виданої позивачу, закінчився у вересні 2015 року.
З метою повернення грошових коштів у розмірі 1156,33 грн за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 №411753 ОСОБА_1 26 листопада 2020 року звернувся до відповідача з вимогою (а.с. 31-32).
Однак, листом №55-1/2786/80564/2020 від 08.12.2020 рок, відповідач відмовив позивачу у поверненні коштів (а.с. 33).
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з банку на користь ОСОБА_1 1156,33 грн заборгованості, оскільки відповідач всупереч вимогам п.п. 3.3.5. Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк», не виплатив залишок власних коштів, що знаходяться на рахунку позивача.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив своє зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У частині першій статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з приписами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Судом першої інстанції також правильно встановлено, що позивачем не порушено строк позовної давності, оскільки про своє порушене право йому стало відомо у грудні 2020 року після відмови банку виконати його вимогу від 26.11.2020 року про повернення грошових коштів за договором.
Доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення обставин справи, переоцінки доказів, які були предметом судового розгляду і яким суд надав правильну правову оцінку, а тому не слугують підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року в даній справі  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 02 серпня 2021 року.

Головуючий        

       Судді