СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2021 р.                                                           Справа № 922/590/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В. , суддя  Шевель О.В. 
за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» (вх. №2159Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.06.2021 (ухвалу постановлено суддею Погореловою О.В. 29.06.2021 о 10:04 год., у приміщенні господарського суду Харківської області, повна ухвала підписана 01.07.2021) у справі №922/590/20
за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал», м. Харків, 
до Акціонерного товариства «Харківобленерго», м. Харків, 
про зобов`язання дотримуватись меж застосувань права

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/590/20 (суддя Погорелова О.В.) в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Харківобленерго» про роз`яснення рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20 відмовлено.
АТ «Харківобленерго» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/590/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Харківобленерго» про роз`яснення рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2021№; судові витрати покласти на позивача. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що суд першої інстанції підійшов формально до розгляду зазначеної заяви, що призвело до порушення прав АТ «Харківобленерго» та залишились не усуненими розбіжності під час проведення господарської діяльності між юридичними особами, а саме згідно резолютивної частини рішення від 01.10.2020 позов КП «Харківводоканал» задоволено та зобов`язано АТ «Харківобленерго» дотримуватися меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи КП «Харківводоканал». Відповідач стверджує, що виходячи зі змісту рішення від 01.10.2020, не зрозуміло яких саме меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії має дотримуватися АТ «Харківобленерго». Тобто, не зрозуміло чи встановлюються ці межі направленням АТ «Харківобленерго» на адресу КП «Харківводоканал» «повідомлень» передбачених «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» з текстом «припинення розподілу електричної енергії», або, щоб дотриматися меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії, направленні АТ «Харківобленерго» повідомлення мають містити попередження про «обмеження розподілу електричної енергії», або взагалі АТ «Харківобленерго» зобов`язано утриматися від направлення на адресу позивача будь яких повідомлень. Отже, відповідач наполягає, що заява про роз`яснення судового рішення не суперечить вимогам, встановленим ст. 245 ГПК України, є обґрунтованою, з чітким визначенням, у чому саме полягає незрозумілість змісту рішення, та що викликає труднощі у його розумінні. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Харківобленерго», повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 10.08.2021.
28.07.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу – без змін (вх.№8651).
09.08.2021 від відповідача надійшли пояснення, в яких він наполягає, що рішення від 01.10.2020, яким позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено та зобов`язано АТ «Харківобленерго» дотримуватися меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи КП «Харківводоканал» потребує роз`яснення та викладення більш повно і зрозуміло, без внесення змін до рішення по суті (вх.№9087).
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 у зв`язку із відпусткою судді Фоміної В.О., яка входить до складу колегії суддів, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
У лютому 2020 КП «Харківводоканал» звернулося до господарського суду з позовною заявою про зобов`язання АТ «Харківобленерго» дотримуватись меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи КП «Харківводоканал».
Рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20, яке було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021, позов задоволено, зобов`язано АТ «Харківобленерго» дотримуватись меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії об`єктам єдиної технологічної системи КП «Харківводоканал».
Постановою Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №922/590/20 касаційну скаргу АТ «Харківобленерго» залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20 залишено без змін. 
У червні 2021 АТ «Харківобленерго» звернулося до господарського суду із заявою про роз`яснення рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20 в частині, що стосується меж дотримання застосування прав з припинення розподілу електричної енергії. 
В обґрунтування заяви про роз`яснення відповідач зазначав, що зі змісту рішення від 01.10.2020 не зрозуміло яких саме меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії має дотримуватись АТ «Харківобленерго». А саме, не зрозуміло чи встановлюються ці межі направленням АТ «Харківобленерго» на адресу КП «Харківводоканал» «повідомлень» передбачених «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» з текстом «припинення розподілу електричної енергії» виходячи з висновків Верховного Суду, викладених у п. 6.35 постанови від 18.05.2021 по справі №922/590/20, де визначено що: «Доводи скаржника про відсутність в матеріалах справи доказів здійснення відповідачем реальних дій, спрямованих на припинення розподілу електричної енергії позивачу, тобто наявність порушеного права, визнаються Судом необґрунтованими, оскільки у повідомленні №75 відповідачем зазначено саме про «припинення розподілу електричної енергії» у визначений у повідомленні строк, а не про її обмеження». Або, щоб дотриматися меж застосування права з припинення розподілу електричної енергії, направленні АТ «Харківобленерго» повідомлення мають містити попередження про «обмеження розподілу електричної енергії»? Або взагалі АТ «Харківобленерго» зобов`язано утриматися від направлення на адресу позивача будь яких повідомлень? Отже, на думку відповідача, рішення від 01.10.2020 потребує роз`яснення та викладення у більш зрозумілій формі без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення від 01.10.2020, місцевий господарський суд виходив з того, що заява АТ «Харківобленерго» зводиться до необхідності тлумачення норм законодавства, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №922/590/20 у відношенні до рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20, а також визначення способу та порядку їх виконання, що не кореспондується з нормами господарсько-процесуального законодавства. В свою чергу, рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2020 у даній справі є гранично повним та чітким, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладено у послідовності, що визначена статтею 238 Господарського процесуального кодексу України, а тому розуміння його змісту не викликає жодних труднощів та не потребує зайвої деталізації, у тому числі в резолютивній частині. Суд першої інстанції зазначив, що вимога АТ «Харківобленерго» про роз`яснення рішення фактично зводиться до необхідності надання консультацій і роз`яснень з правових питань, що не може бути підставою для роз`яснення рішення суду від 01.10.2020 у справі №922/590/20.
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до ст. 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Виходячи зі змісту вказаної статті роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала. Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду (пункт 4.2.2 постанови Верховного Суду від 16.11.2018 у справі № 910/10916/16).
Судовими рішеннями у даній справі були встановлені, зокрема, такі обставини та зроблені такі правові висновки. 
Правовідносини сторін під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником, оператором системи розподілу електричної енергії та споживачем регулюються положеннями укладеного між ними договору, спеціальним законодавством у сфері електроенергетики, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії», Кодексом системи розподілу та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, а також іншими нормативними актами, що унормовують дані правовідносини з урахуванням специфічного характеру діяльності окремих категорій споживачів.
Так, пунктами 1, 3 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено обов`язок споживача сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Відповідно до частини третьої статті 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.
Відповідно до підпункту 6 пункту 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.
Такі ж самі норми визначені і пунктом 11.5.2 Кодексу системи розподілу, яким встановлені випадки припинення розподілу електричної енергії за ініціативою оператора системи розподілу (ОСР) в разі несплати та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та у разі несплати споживачем заборгованості за договором про постачання електричної енергії або договором про користування електричною енергією, правонаступником за якими є ОСР.
Отже, законодавство України, що регулює постачання електричної енергії, передбачає право енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача, не встановлюючи виключення для об`єктів питного водопостачання та водовідведення.
Разом з цим, зловживання правом є особливим цивільним правопорушенням, яке здійснюється управомоченою особою в ході реалізації належного їй суб`єктивного права і полягає у використанні конкретної форми його реалізації, що суперечить соціальному призначенню права та спрямоване на спричинення шкоди іншій особі.
Зокрема, статтею 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» передбачено право громадян на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.
Як зазначено у статті 3 вказаного закону, основними принципами охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.
Стаття 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.
Закон України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямований на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.
За змістом положень статті 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб а також заборони відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.
Вимоги статті 6 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» є переважними над іншими актами законодавства, адже принцип державної політики, встановлений зазначеною нормою, підлягає обов`язковому застосуванню для підприємств, що забезпечують питною водою певний населений регіон, з метою гарантованого, першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.
Тобто, судовими рішеннями у даній справі встановлено наявність права енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача у порядку, визначеному договором та чинним законодавством. Проте, межі цього права закріплені, зокрема, у Законах України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».
Таким чином, рішення господарського Харківської області від 01.10.2020 у справі №922/590/20, яке підтримане та доповнене постановами апеляційного та касаційного господарських судів, не викликає труднощів у розумінні та не потребує роз`яснення. 
Викладені у заяві відповідача питання та доводи зводяться до намагання отримати консультації і роз`яснення з правових та практичних питань, внести до судового рішення нові дані, які не були предметом розгляду (зокрема, можливості направлення на адресу позивача повідомлень про припинення, обмеження енергопостачання чи будь-яких інших), встановлення способу і порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення рішення.
Отже, порушені заявником питання виходять за межі правового регулювання ст. 245 ГПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали - без змін.
Керуючись статтями 269-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 29.06.2021 у справі №922/590/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   12.08.2021. 

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель