ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року  
м. Черкаси   
справа № 712/8313/20 провадження № 22-ц/821/1012/21 категорія 304080000  		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.
учасники справи:
позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН»
відповідач:  ОСОБА_1 
представник ОСОБА_1  – адвокат Манзар Тетяна Володимирівна
треті особи:  ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України про визнання недійсним договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

26 серпня 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи:  ОСОБА_2 , МТСБУ про визнання недійсним договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» відмовлено.
29 березня 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Манзар Т.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Заяву мотивовано тим, що під час вирішення спору та ухвалення рішення у справі, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу.
Просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за правничу допомогу в суму 10 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Соснівського районного суду від 02 квітня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Манзар Т.В. задоволено частково.
Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 
       
Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від представник відповідача ОСОБА_1 – адвоката Манзар Т.В. оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвоката Манзар Т.В. просить змінити додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року та стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 

Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення суду винесено з порушенням норм процесуального права в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу із 10 000 грн. до 4 000 грн. і в даній частині є не обґрунтоване, а тому підлягає зміні.
Вказує, що діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Крім того, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача вважає, що позивачем не надано до суду доказів доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування, крім того, не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. 
Натомість, відповідач на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надав до суду: Договір про надання правової допомоги № 50, укладений між адвокатом та відповідачем, Додатковий договір до договору № 50, Акт прийому наданий послуг № 16, відповідно до якого розмір послуг адвоката становить 10 000 грн., та квитанцію про сплату відповідачем ОСОБА_1 адвокату Манзар Т.В. 10 000 грн. коштів за надання правничої допомоги.
Просить суд змінити додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року, а саме стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

1.Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення в зв`язку з наступним. 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю відповідає.
29 березня 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Манзар Т.В. подала до Соснівського районного суду м. Черкаси заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з відповідними доказами понесених витрат (а.с. 139-142). 
У вказаній заяві представник відповідача просила суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СК «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені останнім, у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10 000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України  учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником відповідача – адвокатом Манзар Т.В. надано: - договір про надання правової допомоги від 31 серпня 2020 року укладений між адвокатом Манзар Т.В., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000561 від 05.03.2014 року та ОСОБА_1 . 
Предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (а.с. 143);
Акт № 16 від 29 березня 2021 року прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 50 від 31 серпня 2020 року (а.с. 144);
Додатковий договір від 29 березня 2021 року (Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 50 від 31 серпня 2020 року) (а.с. 145);
Квитанція № 16 від 29 березня 2021 року про оплату наданих юридичних послуг клієнту ( ОСОБА_1 ) на суму 10 000 грн. (а.с. 146).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що оплата послуг адвоката у даній справі має бути співмірна із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ат впливом вирішення спору на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до додаткової угоди від 29 березня 2021 року адвокат та клієнт дійшли згоди, що оплата послуг адвоката, а саме: правова консультація, підготовка судової практики, відзиву, заперечення, заяв, клопотань, збирання доказів по справі (запити адвоката), відправка стороні доказів по справі та представлення Клієнта в судових засіданнях в Соснівському районному суді м. Черкаси під час розгляду справи № 712/8313/20. Сплата коштів за надання правової допомоги складає 10 000 грн.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про розмір задоволеної суми витрат на правничу допомогу 4 000 грн., оскільки він відповідає фактичному обсягу наданої правової допомоги, кількості судових засідань, визначений судом першої інстанції з врахуванням принципу розумності та справедливості, відповідає критерію реальності таких витрат.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Манзар Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.
Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Моторно (транспортне) страхове бюро України про визнання недійсним договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Головуючий                                                В.Г. Бородійчук        

Судді                                                                Л.В.Нерушак

                                                               О.В. Карпенко