П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
  22 липня 2021 року                                                                                              місто Київ
 
                                                                                справа № 757/16823/20-ц
                                                                         провадження №22-ц/824/7494/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 
 
сторони: 
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом  Назаренко Мар`яною Володимирівною,
на рішення  Печерського  районного  суду м.Києва  від  4 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Козлова Р.Ю., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2020 року  позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені.
Позов обґрунтовано тим, що  4 серпня 2007 року між сторонами був укладений  шлюб, який станом на день подачі позову роз рваний. Від шлюбу з позивачем сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .  
Рішенням Печерського районного суду від 16 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей Ѕ частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 жовтня 2017 року і до досягнення повноліття, та аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 9 жовтня 2017 року і до 9 січня 2019 року.
На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист., який був звернутий до примусового виконання, і перебуває на виконанні у Печерському районному відділі ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Вказане рішення суду відповідачем не виконувалося тривалий час, лише останні декілька місяців  відповідачем сплачуються  часткова заборгованість, у зв`язку з чим станом на день звернення позивача до суду виникла заборгованість зі сплати аліментів.
Згідно довідки № 59521689/20 від 7 квітня 2020 року, виданої державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на квітень 2020 року заборгованість за виконавчим документом від 9 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів  на утримання дітей в розмірі Ѕ частини доходу, починаючи з 9жовтня 2017 року до досягнення повноліття, становить 50569 грн.57 коп., а заборгованість за іншим виконавчим документом становить 6268 грн.04 коп.
Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 9 жовтня 2017 року по грудень 2019 року складає 16425 грн.72 коп., а за прострочення сплати  аліментів на утримання позивача за період з 9 жовтня 2017 року по січень 2019 року складає 1913 грн.89 коп.
Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 4 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням,  представник  ОСОБА_1 - адвокат Назаренко М.В. подала апеляційну скаргу, в який  просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення є необґрунтованим,  таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та н6еправильним застосуванням норм матеріального права.
Зокрема посилається на те, що   незважаючи на рішення суду, яким стягнуті аліменти, ТОВ «Декор Стіл» із заробітної плати відповідача стягується сума, що є значно меншою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не може свідчити про належне виконання рішення суду, що свідчить про зухвале невиконання рішення суду та неналежне виконання аліментних зобов`язань, що є наслідком стягнення з відповідача пені.
Кім того, довідками, виданими державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції та розрахунку, виданого ТОВ «Декор Стіл»,  підтверджується наявність у відповідача заборгованості по аліментам, а тому  наявні підстави для нарахування пені.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача  ОСОБА_2 адвокат Сініцина О.П. просить  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. У відзиві посилається на те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, правомірно прийшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів було встановлено, що із розрахунку сплати аліментів за виконавчими листами, які перебувають на виконанні у ТОВ «Декор Стіл», вбачається, що з відповідача, регулярно, двічі на місяць (аванс та заробітна плата), стягуються аліменти у розмірі 70% від його заробітку (доходу), з яких 50% від суми доходу - поточні аліменти, інше - борг, який нараховується у розмірі Ѕ отриманого доходу відповідача, відповідно до виконавчих листів. Такі часткові платежі вчиняються протягом кожного місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач виконує свої зобов`язання без вжиття спроб ухилення від виконання рішення суду (приховування доходів, зміна місця проживання тощо). Таким чином, на підставі належних та допустимих доказів, судом першої інстанції було встановлено, що сплата відповідачем аліментів за виконавчими листами, які перебувають на виконанні  ТОВ «Декор Стіл», кожного місяця з дня пред`явлення позивачкою їх до виконання, відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості, свідчить про свідомість відповідача щодо обов`язковості рішення суду, яке набрало законної сили, а тому підстави для стягнення заборгованості, яка окрім іншого входить до складу щомісячних виплат та нарахування неустойки (пені) за несплату аліментів відсутні, тобто не встановлено умов, які могли би бути підставою згідно з ч.1 ст.196 СК України для стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 травня 2021 року  відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від  26 травня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом установлено, що  сторони є колишнім подружжям.
Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 16 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м.Києва від 2 липня 2018 року та постановою Верховного суду від 20 травня 2019 року,  стягуються з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача, а також аліменти на її утримання  у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 9 жовтня 2017 року і до 9 січня 2019 року.
Позивачкою ОСОБА_1 у липні 2019 року було пред`явлено до виконання виконавчий лист № 757/59727/17-ц від 9 липня 2019 року, виданий на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва.
18 липня 2019 року державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС у м.Києві  було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом та направлено до виконання за місцем роботи відповідача, на ТОВ «Декор Стіл» разом із постановою про звернення стягнення на заробітну плату боржника, в якій зазначено: «Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 70%, з яких 50% від суми доходу - поточні аліменти, інше - борг, який нараховувати у розмірі Ѕ отриманого доходу боржника, починаючи з 9 жовтня 2017 року по дату отримання постанови. Після погашення заборгованості проводити відрахування відповідно до вимог виконавчого документа», а також «Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% до погашення боргу, який нараховувати бухгалтеру у розмірі 1/8 отриманого доходу боржника, починаючи з 9 жовтня 2017 року по 9 січня 2019 року.
Станом на день розгляду справи, виконавчий лист № 757/59727/17-ц від 9 липня 2019 року, виданий на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва у справі  № 757/59727/17-ц від 16 квітня 2018 року перебуває на виконанні у ТОВ «Декор Стіл».
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, бухгалтером ТОВ «Декор Стіл» здійснюються щомісячні відрахування із заробітної плати відповідача у розмірі 70% від його заробітку (доходу), відповідно до вимог чинного законодавства.
Крім того, судом установлено, що  із розрахунку сплати аліментів за виконавчими листами, які перебувають на виконанні у ТОВ «Декор Стіл», з відповідача регулярно, двічі на місяць ( аванс та заробітна плата), стягуються аліменти у розмірі 70 % від його заробітку (доходу), з яких 50% від суми доходу - поточні аліменти, інше - борг, який нараховується у розмірі Ѕ отриманого доходу відповідача.
Згідно розрахунку, наданого відповідальною особою ТОВ «Декор Стіл», за період роботи, з 2 травня 2019 року по 31 серпня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 було отримано всього чистого доходу в розмірі 50795 грн.50 коп., з яких на користь позивачки ОСОБА_1 утримано аліменти: за ВП № 59521689 від 18 липня 2019 року ( аліменти на утримання дітей) у сумі 22862 грн.26 коп.; 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що  сплата відповідачем аліментів за виконавчим листом, які перебувають на виконанні ТОВ «ДЕКОР  СТІЛ» кожного місяця, з дня пред`явлення  позивачкою їх до виконання, відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості свідчить про свідомість відповідача щодо обов`язковості рішення суду, яке набрало законної сили, а тому підстави для стягнення заборгованості, яка, окрім іншого входить до складу щомісячних  виплат, та нарахування неустойки (пені) за несплату аліментів відсутні.
Судом не встановлено умов, які могли бути підставою згідно з ч.1 ст.196 СК України,для стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені.
При цьому, судом першої інстанції  прийнято до уваги розрахунок  зі сплати аліментів за виконавчими листами, які перебувають на виконанні у ТОВ «ДЕКОР СТІЛ», оскільки вказані виконавчі листи перебувають саме на виконанні роботодавця відповідача, який здійснює регулярні, двічі на місяць (аванс та заробітна плата) відрахування. Такі часткові платежі вчиняються протягом кожного місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про  стягнення аліментів, а тому суд вважав, що відповідач виконує свої зобов`язання без вжиття спроб ухилення від виконання рішення суду (приховування доходів, зміна місця проживання тощо).
Такий висновок  ґрунтується на встановлених обставинах, судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права до спірних правовідносин.
Предметом  спору у даній справі є стягнення заборгованості по аліментам та стягнення пені за несплату аліментів.
У статтях   191, 194, 195 СК України йдеться про присудження, стягнення та визначення заборгованості за аліментами. За загальним правилом  заборгованість за аліментами та її розмір може визначати державний  виконавець. Якщо під час виконання рішення між державним виконавцем та сторонами виконавчого провадження виникне спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то  він за заявою заінтересованої сторони  визначається судом.
Зважаючи на те, що  у цій справі заборгованість за аліментами визначена державним виконавцем, і її розмір  позивачкою  ОСОБА_1 не оспорюється,  а також враховуючи, що заборгованість за аліментами входить до складу щомісячних  виплат,  визначені законом підстави для стягнення заборгованості за аліментами відсутні.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення  заборгованості за аліментами є правильним.
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний  сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню  зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Отже, виходячи зі змісту ст.196 СК України, підставою для нарахування та стягнення пені є  доведеність двох фактів: факт заборгованості за аліментами та  вина особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні цієї заборгованості.
Незважаючи на наявність у відповідача заборгованості за аліментами,  позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, що така заборгованість виникла  внаслідок винних дій боржника.
За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо  відсутності  визначених законом підстав для нарахування пені на наявну у відповідача заборгованість за аліментами, яка утворилась у період з  дати, з якої за рішенням суду  стягнуті аліменти і до грудня 2019 року,   є обґрунтованим та законним.  Сама по собі недоплата аліментів, за встановлених обставин, а саме  проведення щомісячно  роботодавцем із заробітної плати відповідача відрахувань у максимально можливих розмірах (ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»), не дає підстав вважати  боржника винним у існуванні заборгованості.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.
Надана позивачем  після ухвалення рішення довідка головного державного виконавця  про наявність у відповідача  станом на 21 квітня 2021 року  заборгованості за аліментами в сумі 62285 грн.36 коп. не спростовує висновків суду щодо відсутності  підстав для нарахування пені на заборгованість  за період  з 9 жовтня 2017 року по грудень 2019 року та не впливає на їх правильність.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом  Назаренко Мар`яною Володимирівною,  залишити без задоволення.
Рішення  Печерського  районного  суду м.Києва  від  4 листопада  2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                                  О.І. Шкоріна
 
Судді:                                                                                     Л.Д. Поливач
 
                                                                                                А.М. Стрижеус