ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  5015/7368/11 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М. 
за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська гарнізонна база»
представник боржника - адвокат Котягін А.С., ордер АІ № 1106121 від 13.07.2021,
скаржник - ОСОБА_1 - не з`явився, 
кредитор - ОСОБА_2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська гарнізонна база»,
ОСОБА_1 
на  ухвалу Господарського суду Львівської області
від 24.09.2019
у складі судді: Чорній Л.З.
та на постанову Західного апеляційного господарського суду 
від 22.04.2021
у складі колегії суддів: Матущака О.І. (головуючого), Бойко С.М., Бонк Т.Б.

у справі за заявою
Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська гарнізонна база»
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи та короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.12.2011 порушено провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство ТОВ «Львівська гарнізонна база», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.12.2011 у справі №5015/7368/11 визначено розмір вимог ініціюючого кредитора - Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Укрзахідюрсервіс», введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Іваська С.М. 

3. Оголошення про порушення провадження у справі опубліковано в газеті «Голос України» N 8-9 від 18.01.2012.

4. Постановою Господарського суду Львівської області 20.02.2018 у справі №5015/7368/11 ТОВ «Львівська гарнізонна база» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; скасовано всі арешти, накладені на майно ТОВ «Львівська гарнізонна база» чи інші обмеження щодо розпорядження майном ТОВ «Львівська гарнізонна база»; припинено повноваження арбітражного керуючого Онушканича Я.В. як розпорядника майна ТОВ «Львівська гарнізонна база», ліквідатором призначено арбітражного керуючого Онушканича Я.В.; ухвалено оприлюднити повідомлення про визнання ТОВ «Львівська гарнізонна база» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

5. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 у справі № 5015/7368/11 постанову Господарського суду Львівської області від 20.02.2018 у справі № 5015/7368/11 скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів ТОВ «Львівська гарнізонна база» від 26.01.2018 № 1/26 про визнання ТОВ «Львівська гарнізонна база» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатора банкрута. 

6. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі №5015/7368/11 введено процедуру санації боржника - ТОВ "Львівська гарнізонна база".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 

7. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 у справі №5015/7368/11 клопотання керуючого санацією арбітражного керуючого Онушканича Я.В. про затвердження звіту керуючого санацією та припинення процедури санації у зв`язку з відновленням платоспроможності та затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди керуючого санацією задоволено;
затверджено звіт керуючого санацією ТОВ «Львівська гарнізонна база»;
достроково припинено процедуру санації та повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого Онушканича Я.В., у зв`язку з відновленням платоспроможності боржника;
припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Цією ж ухвалою клопотання ОСОБА_1 про затвердження розміру понесених судових витрат у справі № 5015/7368/11 у розмірі 1   176   474,00 грн. задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Львівська гарнізонна база» на користь ОСОБА_1 298   000,00 грн. судових витрат.
В решті вимог відмовлено.
Затверджено звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди керуючого санацією Онушканича Я.В. за період з 04.09.2018 по 01.08.2019 у розмірі 87   213,20 грн та додаткової грошової винагороди у розмірі 98   060,40 грн.
                           
8. Ухвала суду першої інстанції, зокрема, в частині стягнення судових витрат у розмірі 298   000,00 грн мотивована тим, що вказані витрати підтверджуються копіями виписок щодо витрат з картки ОСОБА_1 та копіями квитанції банку про перерахування 02.08.2019 коштів на рахунок Адвокатського об`єднання «Адвокатська колегія «Феміда» у розмірі 298   000,00 грн. за угодою б/н про надання правової допомоги від 14.02.2012.
Ухвала суду в частині відмови у стягненні ОСОБА_1 обґрунтована тим, що кредитор не надав підтверджуючих документів щодо витрат на правову допомогу суму 878   474,00 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11 апеляційні скарги задоволено частково. 
Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 у справі № 5015/7368/11 скасовано в частині відмови у стягненні 278   874,00 грн. як «гонорару успіху» із суми плати за надання правової допомоги.
У цій частині прийнято нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Львівська гарнізонна база» суму 278   874,00 грн витрат на надання правничої допомоги як гонорар успіху. 
В решті частини ухвалу суду залишено без змін.
Стягнуто з боржника - ТОВ «Львівська гарнізонна база» на користь кредитора ОСОБА_1 640,00 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

10. Постанова суду апеляційної інстанції в частині скасування ухвали суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки розгляд справи про банкрутство ТОВ «Львівська гарнізонна база» триває з 2011 року, обсяг справи складає 18 томів, розмір стягнутих кредиторських вимог ОСОБА_1 на підставі правової допомоги адвокатської колегії склала 2   788   740,51 грн., то заявлена сума до стягнення у розмірі 10% від вказаної суми (278   874,00 грн.) є співмірною та підлягає задоволенню.
Щодо стягнення суми коштів у розмірі 599   600,00 грн., які зазначені в акті приймання-передачі послуг, то суд апеляційної інстанції погодився з позицією суду першої інстанції, що в цій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони не підтверджені належним чином, та з вказаного акту неможливо встановити їх правомірність та фактичність надання.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

11. Не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11, ТОВ «Львівська гарнізонна база» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11 скасувати та залишити в силі ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 у справі № 5015/7368/11. 

12. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11, та додатково стягнути з ТОВ «Львівська гарнізонна база» на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 599   600,00 грн. 

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 5015/7368/11 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя -                Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.06.2021.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Огороднік К.М. від 22.06.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 5015/7368/11 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021.
Відкрито касаційне провадження у справі № 5015/7368/11 за касаційною скаргою ТОВ «Львівська гарнізонна база» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021.
Об`єднано касаційні скарги ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 в одне касаційне провадження.
Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відбудеться 13.07.2021.
Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційні скарги ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 до 06.07.2021.   
Витребувано з Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 5015/7368/11.

15. У зв`язку з перебуванням судді Васьковського О.В. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5015/7368/11 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021. 
16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Огородніка К.М. від 13.07.2021 відкладено розгляд касаційних скарг ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11.
Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відбудеться 09.09.2021.

17. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5015/7368/11 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021.

18. В судове засідання 09.09.2021 з`явився представник ТОВ «Львівська гарнізонна база», який надав пояснення у справі. 

19. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. 

20. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 5015/7368/11 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав. 

21. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (09.09.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 09.09.2021.

22. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ТОВ «Львівська гарнізонна база»)

23. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови апеляційним судом не враховані висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 13.02.2019 у справі №911/739/15, постановах Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, постанові від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, додатковій ухвалі від 21.07.2020 у справі № 915/1654/19, додатковій постанові від 18.11.2020 у справі № 9223706/19, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та не враховано положення п. п. 5.40, 5.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

24. Крім того, скаржник посилається на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що адвокати, які брали участь у справі, були залучені Адвокатським об`єднанням «Адвокатська колегія «Феміда» саме на виконання договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська колегія «Феміда».

Доводи скаржника  
( ОСОБА_1 )

25. В обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті за неправильного застосування положень ст. ст. 126, 129 ГПК України без урахування правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

27. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

Предметом судового розгляду у цій справі є заява ОСОБА_1 про стягнення з боржника 1   176   474,00 грн. витрат на правничу допомогу, з яких: 897   600,00 грн. - послуги, які підтверджуються актом приймання - передачі наданих правових послуг від 24.07.2019 та 278   874,00 грн. - 10% від фактично стягнутих на користь клієнта грошових коштів у розмірі 2   788   740,51 грн. у справі про банкрутство ТОВ «Львівська гарнізонна база», що передбачено п.3 Додаткової угоди до договору. 

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська колегія «Феміда» укладено договір від 14.02.2012 про надання правової допомоги. 

Згідно Додаткової угоди № 1 від 14.02.2012 до вказаного договору, сторони узгодили, що вартість 1 (однієї) години роботи адвокатської колегії становить 1   600,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення цієї угоди становить 200 доларів США за винятком представлення інтересів клієнта у судових засіданнях. 

В подальшому згідно Додаткової угоди № 2 від 01.03.2012 до договору, сторони домовилися викласти п.5 угоди у такій редакції: «Адвокатська колегія надає послуги за угодою за участі адвокатів - членів Адвокатської колегії, на яких виписується ордер, а також за рахунок залучених адвокатів та інших фахівців у галузі права, у тому числі помічників на підставі окремих угод. За дії таких осіб Адвокатська колегія несе повну відповідальність перед клієнтом при наданні послуг за угодою. 

В подальшому згідно Додаткових угод №№ 3,4 до договору сторони змінювали вартість послуг.

Згідно Додаткової угоди № 6 до договору сторони погодили винагороду у розмірі 10% від фактично стягнутих на користь клієнта грошових коштів, які сторони визначають на підставі затвердженого постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 у справі про банкрутство ТОВ «Львівська гарнізонна база» розміру кредиторських вимог ОСОБА_1 на загальну суму - 2   788   740,51 грн., що становить 278   874,00 грн. 

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За змістом ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 14, ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Стороною у договорі є адвокатське бюро. Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання.

Ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що суди застосовують як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту встановлених обставин справи слідує, що суд апеляційної інстанції, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів сторін, з дотриманням норм процесуального права, детально проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, навівши в постанові відповідне обґрунтування, погодився з судом першої інстанції, що сума коштів у розмірі 298   000,00 грн в оплату адвокатських послуг належним чином підтверджена та підлягає до стягнення. 

Щодо включення до витрат на правову допомогу гонорару у вигляді відсотків від досягнутого кінцевого результату, судом апеляційної інстанції було враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, відповідно до якої при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014)

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у наведеній постанові та взявши до уваги рішення ЄСПЛ стосовно критеріїв, з яких слід виходи при визначенні витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що оскільки розгляд справи про банкрутство ТОВ «Львівська гарнізонна база» триває з 2011 року, обсяг справи складає 18 томів, розмір стягнутих кредиторських вимог ОСОБА_1 на підставі правової допомоги адвокатської колегії склала 2   788   740,51 грн., то заявлена сума до стягнення у розмірі 10% від вказаної суми (278   874,00 грн.) є співмірною та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення суми коштів у розмірі 599   600,00 грн., які зазначені в акті приймання-передачі послуг, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився з позицією суду першої інстанції, що в цій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що вони не підтверджені належним чином, та з вказаного акту неможливо встановити їх правомірність та фактичність надання.

Таким чином, при визначенні сум відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції виходив з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та доведеності того, що такі витрати були фактичними, а їхній розмір відповідає цим критеріям, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ.

Зважаючи на викладене, Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції (в залишеній судом апеляційної інстанції в силі частині) та постанова суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими.
Щодо доводів скаржника ТОВ «Львівська гарнізонна база» про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що адвокати, які брали участь у справі були залучені Адвокатським об`єднанням «Адвокатська колегія «Феміда» на виконання договору від 14.02.2012 про надання правової допомоги, то судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Додаткової угоди № 2 від 01.03.2012 до вказаного договору, сторони домовилися викласти п.5 угоди у такій редакції: «Адвокатська колегія надає послуги за угодою за участі адвокатів - членів Адвокатської колегії, на яких виписується ордер, а також за рахунок залучених адвокатів та інших фахівців у галузі права, у тому числі помічників на підставі окремих угод. За дії таких осіб Адвокатська колегія несе повну відповідальність перед клієнтом при наданні послуг за угодою. 

Аналогічне право адвокатському об`єднанню на залучення до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах передбачено ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, умовами укладеного договору про надання правової допомоги та нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено право адвокатського об`єднання залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів.

Відтак, доводи скаржника ТОВ «Львівська гарнізонна база» є необґрунтованими та безпідставними, позаяк в даному випадку визначальним для подальшого стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу є їх оплата клієнтом на користь адвокатського об`єднання, з яким у нього укладений договір на правову допомогу, що мало місце у цій справі.

28. Щодо суті касаційної скарги

У пункті 33 рішення «Христов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42). 

У справі, що розглядається, Колегія суддів дійшла висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Посилання скаржників на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.02.2019 у справі № 911/739/15, постановах Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові від 22.11.2019 у справі №902/347/18, постанові від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, додатковій ухвалі від 21.07.2020 у справі № 915/1654/19, додатковій постанові від 18.11.2020 у справі № 9223706/19, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц є необґрунтованими, оскільки зазначені судові рішення прийняті за іншої, ніж у даній справі фактично-доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за іншими поданими сторонами та оціненими судами доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення.

29. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 

На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг ТОВ «Львівська гарнізонна база» та ОСОБА_1 та залишення ухвали Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 (в частині залишеній без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі №5015/7368/11) та постанови Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі №5015/7368/11 без змін. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська гарнізонна база» залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.09.2019 (в частині залишеній без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11) та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 5015/7368/11 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В.Васьковський

                                                                                          К.М. Огороднік