Справа № 447/2980/20                                Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І. 
Провадження № 22-ц/811/809/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
Секретар Іванова О.О.
З участю: сторін по справі
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 447/2980/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про поділ особових рахунків при оплаті комунальних послуг,-
в с т а н о в и в :
29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою в якій просить розділити особові рахунки за сплату житлово-комунальних послуг між ним та іншими співвласниками квартири. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 31.05.2001р. позивач та відповідач є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім них, співвласником квартири є ОСОБА_3 , однак, останній фактично не проживає за зазначеною адресою. Пояснює, що в нього з відповідачкою склалися неприязні відносини, добровільної згоди про оплату комунальних послуг ними не досягнуто. Зважаючи на вищевикладене, просить розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_2 .
Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Вважає, що як співвласник квартири, має право на окремі особові рахунки на оплату комунальних послуг. Підставою звернення до суду є несплата відповідачем отриманих житлово-комунальних послуг, а тому він змушений звернутися до суду. Просить рішення суду скасувати та позов задовольнити. 
Відповідно до статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч.1 ст.5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 31.05.2001 року, виданого Гірською сільською радою, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.5).
Тобто співвласниками спірної квартири в частках по 1/3 є позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 .
Квартира складається із трьох кімнат загальною площею 72,8 кв.м, житлова площа 46,6 кв.м, кухня 8,7 кв.м та ванни, комірки, коридора, обладнана лоджією. (а.с.6).
Відповідно до Довідки №2007 від 01.12.2020 року у квартирі зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.17).
Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розподіл особових рахунків по оплаті за житлово-комунальні послуги між ним та відповідачем, пояснивши суду, що він хоче мати виділену у його користування одну із кімнат (спальню) та проводити оплату за користування житлово-комунальними послугами по рахунку, який буде оформлений на нього. Інші співвласники: відповідач та третя особа повинні оплачувати за себе.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що зазначені позовні вимоги є передчасними, оскільки позивач не звертався в суд про реальний поділ квартири та виділ йому у користування 1/3 частки квартири, яка йому належить на праві власності, або визначення порядку користування квартирою.
На даний час у позивача на праві власності є ідеальна частка, а тому оплату комунальних послуг всі співвласники часток повинні оплачувати в рівних частках від загальної суми.
За приписами ст.358 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Враховуючи те, що порядок користування спірною квартирою не визначений, частки співвласників не виділені, сторони по справі зобов`язані відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» проводити оплату житлово-комунальних послуг в рівних частинах від нарахованої їм суми до оплати.
Так як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк